- Margot. - Hei, äiti.
Täällä on tapahtunut pelottavia juttuja.
Se liittyy jotenkin Harold Biddleen.
Älä puhu tästä kenellekään muulle.
Muihin vanhempiin ei voi luottaa. Palaan ensi tilassa.
Odota, äiti...
Aiemmin tapahtunutta...
Kerro, mistä on kyse.
Teillä on jokin salaisuus, johon en ole osallinen.
- Mitä? - Olen pahoillani.
En voi uskoa, että hän tekisi näin äidilleni.
Lucas, kuuntele! Satutat itsesi!
Ei! Autoni!
Kerron totuuden.
Kaikkialla oli jättimatoja!
Ja kaikki johtuu kuolleen pojan haamusta.
Miksei kukaan kuuntele minua?
Toit hänet oikeaan paikkaan.
Pidän hänestä nyt huolta.
Haluan vain tietää, milloin saan puhua pojalleni.
Ota lääkkeesi, lepää,
ja palaat tuota pikaa poikasi luokse.
Hyvä on.
Hei.
Etkö olekin se nainen sahalta?
Voisitko lopettaa tuon?
Ei.
Haluan hänet takaisin.
Ei!
Anteeksi? Voinko auttaa?
Voit. Tulin antamaan verta.
Verikeräys on kakkoskerroksessa.
Tämä on psykiatrinen osasto.
Jaiks.
Taidan olla väärässä paikassa.
Hän ei näytä voivan hyvin.
Ovatko kaikki nämä sinun?
Niin, en keskittynyt pakkaamaan.
Ei huolta,
voimme hankkia lisää tarvittaessa.
Oletko kunnossa?
Vielä vähän ruhjeilla siitä tempauksesta.
Niin, kun paiskauduit autooni.
Pitää yhä soittaa vakuutusyhtiöön.
Vakuutusmaksut, eikö vain?
Mitä ne ovat?
Unohda.
Tervetuloa majaamme.
Ja Lucas, haluan vain sanoa,
että saat olla luonamme niin kauan kuin Nora sitä tarvitsee.
Siistiä. Kiitos.
Tämä on turvallinen tila...
Isä.
Tästä ei tehdä terapiatuokiota,
joten näytän sinulle vierashuoneen.
Käy, käy.
Minä teen illallista.
Miksi pyyhkeitä on jotain kuusi?
Siinä on vain kolme ja käsipyyhe.
Selkis.
Oletko kunnossa?
Ymmärrän, että tässä on sulatettavaa, joten...
Haluaisin nähdä äitini.
Voimme vain soitella, mutta olen ainoa,
jonka hän haluaa tavata,
ja tämä tuntuu sairaalta.
Niin.
Olen todella pahoillani, Lucas.
On typerää paasata äidistäni,
kun meneillään on muuta tärkeää.
Ei. Kyse on äidistäsi. Tietenkin se on tärkeää.
Se on tavallaan hassua.
Vanhempamme ovat petikavereita.
Haamu riivaa meitä,
ja minä oksennan matoja.
Ja nyt meillä on jokin yökylä?
Tarvitaan enää kadonnut sisarus ja rikas isoäiti,
ja meillä on saippuasarja.
Kiva, että se olet sinä.
Että siis juuri sinä olet täällä.
Jos siinä on järkeä.
On siinä. Tarkoitan...
Minustakin on kiva olla täällä.
Ainakaan tämä ei voi olla kiusallisempaa.
Kuka se on?
Äitini.
Asutko Seattlessa vakituisesti?
En, vain väliaikaisesti.
Olen nyt palannut.
Lopullisestiko?
Halusin kertoa kasvokkain.
Pidin sitä kivana yllätyksenä.
Yllätys.
Se on kivaa.
Haluaisiko joku viiniä?
Kyllä.
Kiitos.
Margot? Lucas?
- Ei, isä. Olen lukiossa. - En juo.
Tein vain vanhan opinto-ohjaajan kokeen.
Selvä.
Äiti, mitä on meneillään?
Emme ole puhuneet muille vanhemmille, joten...
En voi puhua siitä nyt.
Minun hoidettava muita asioita ensin.
- Oletko tosissasi? - Lähdenkö tästä?
- Älä. - Mene.
Et voi käsittää tilanteen monimutkaisuutta.
Kyllä voin. Usko pois.
En voi puhua siitä nyt.
- Et voi ikinä. - Hän tulee.
Korkki särkyi pulloon. Yritin irrottaa sitä.
Kestäkää hetki.
Colin, ole varovainen.
Kas noin.
- Haluaisitko? - Kyllä, kiitos.
Korkki se vain...
Kiitos.
Mistä puhuimmekaan?
Emme mistään, kuten aina.
Saanko poistua? Kiitos.
Menen purkamaan laukkuni.
Minulla ei ole menoa.
Pirun korkki.
Eli siinä se.
Erosin Allisonin kanssa.
Viimeinkin!
Kirous on murtunut.
Mitä, todellako?
Kyllä, Isaiah.
Hän ei ollut pahinta sorttia.
Tiedän. Likasta ei saanut mitään irti.
Allison ei ollut edes inhottavasti kiintoisa.
- Hitto. - Älä nyt.
Tämä ero oli vääjäämätön.
Kuin milleniaali lausumassa sanoja,
jotka poimi tajuamatta TikTokista.
Ruoditko tätä suhdetta,
koska tunnet minut hyvin?
Tietenkin. Sielunveljiä.
Sinä ja minä. Turvaan selustasi.
Ja olenhan homona romanssien perään.
Totta.
Olet oma kauteni Unelmien poikamiehestä.
Kerroitko Margot'ille?
Aioin kertoa, kun hän tulee tänne.
Tiedäthän, että Lucas majoittuu hänen kotonaan?
Et kai usko, että minun pitää huolehtia yhtään,
ethän?
Lucas on aika yksioikoinen.
Mutta olet vakuutellut kaikille,
että olette vain ystäviä,
etkä tunne mitään häntä kohtaan.
Ja saat kyllä tuntea.
Kriisi nälättää minua.
Eikö Margot ole tullut? Tämä on hänen kokouksensa.
Tekstaan hänelle taas.
Oletko tosissasi?
Kengissäni on kopiolitkua!
En ole sinut tuon nimityksen kanssa.
Ehdotin "James-hilloa", mutta kielsit senkin.
"Kopiolitku" vain kuulostaa intiimiltä.
Kaiken jälkeen hän väittää sitä monimutkaiseksi.
"Niin, äiti. Tiedän.
Minä saan kestää sitä."
Hän kryptailee kaiken.
- Kryptailee? - Hän menee Seattleen
eikä kerro syytä.
Hyvä on. Eikä kerro minulle mitään. Hyvä on.
Mutta nyt riivatut esineet
pilaavat elämämme, hän tietää jotain,
eikä silti puhu minulle.
Se ei käy, en enää vain siedä häntä.
Sinun ei tarvitse sietää.
Nyt vain
hän voisi auttaa minua,
mutta päättää olla auttamatta.
Hän alkoi tuntua etäiseltä,
kun aloitin lukion.
Ihan kuin hän olisi odottanut aikuistumistani,
jotta voisi viimein olla vapaa.
Ehkä hän vain vihasi teinejä.
Tai minua.
Ei se ole mahdollista.
Pääseekö tätä tietä Jamesin talolle?
Kyllä, se on tässä suunnassa.
Sinne on matkaa.
Halusin ensin näyttää sinulle jotain.
Hyvä on.
Tadaa.
Se on leikkikenttä.
Oikeastaan se on paikka, jossa olen murtanut jokaisen luuni.
Todellako?
Ei. Se vain kuulosti siistimmältä, kun sanoin sen noin.
Oikeasti vain kuusi vasemmasta kädestäni.
Miksi siis toit minut tänne?
Haluan vain sinun tietävän,
että vaikka olo olisi toivoton
ja tuskainen,
asiat parantuvat.
Kaikki lopulta parantuu.
Ja myöskin
olet minusta siisti
ja yrittämättäkin tosi hauska
ja huippufiksu.
Ja saat minut tuntemaan oloni tyhmäksi
enemmän kuin kukaan muu.
Ja minä vain jaarittelen
ja haluaisin suudella sinua, mutta en,
koska se tuntuu...
Hei, anteeksi myöhästymisemme.
Hei.
Missä te olitte?
Tulimme vain kiertotietä.
Tämä on sinun kokouksesi.
Niin, mitä äitisi sanoi?
Ei mitään.
Mistä olisi kai pitänyt tekstata, mutta sovimme jo tämän...
Odotas. Ei sanonut mitään?
"Älä luota keneenkään", ja sitten ei mitään?
Hän selitteli,
ettei halunnut sanoa mitään väärää ja...
Mutta etkö voinut
tarttua häntä rinnuksista
ja pakottaa selittämään?
Hän sanoi "vielä", joten ehkä myöhemmin hän kertoo jotain.
En tiedä. Olen pahoillani. Tällainen äitini on.
Hän on taitava pettämään minut ja olemaan vastaamatta kysymyksiin.
Ymmärrän. Minunkin äitini on syvältä.
Olen uneksinut hänen murhaamisestaan.
Kun minulla oli naamio päässäni.
Kerroinhan siitä?
- Et. - Et.
Sinulla on vihapatoumia.
Tiedän. Ja terapeuttini sanoo samaa.
Äiti pakottaa tapaamaan ystäväänsä Elizabethia.
Kuulostaa eettiseltä.
Takuulla.
Mitä meidän tulisi siis tehdä? Mennä vain kouluun?
Mitä muuta voimme?
Odottaa seuraavaa onnettomuutta?
Niitä teinivuodet ovatkin
Elizabethin mukaan.
Anteeksi.
Heidän on aika kuulla totuus.
Hän on vähän pyörryksissä kovan lääkityksen takia.
Hyvä on. Kiitos.
Nora?
Sarah?
Olet palannut.
Niin.
Tietääkö Colin?
Kyllä.
Hän tietää.
Miten päädyit tänne?
Yritin suojella lapsia.
Sellaisesta sinä et tiedä mitään.
Mitä tuo tarkoittaa?
Kun soitin sinulle,
sanoin nähneeni hänet,
ja nyt minua pidetään hulluna.
Sanoit poliisille nähneesi jättimatoja.
Kerroin totuuden.
Kerroin Elizalle, Benille ja Victorialle,
ja nyt olen täällä.
Ja näin Biddlen taas.
- Näitkö Biddlen täällä? - Näin.
Hän kysyi, missä hän on.
Hän halusi hänet takaisin.
Hän etsii häntä, Sarah.
Ja hän jahtaa lapsiamme.
Hän etsii
häntä.
Hei, hra Bratt.
Onko äitisi Sarah? Isäsi sanoi hänen käyneen tätä koulua.
On. Miksi kysyt?
Siivosin kellariani
ja löysin jonkin leikekirjan, joten...
Biddlen kellaristako?
Niin, voisit näyttää sen äidillesi,
koska siinä on kuvia hänen lukioajoiltaan.
Ajattelin, että hän tykkäisi siitä.
Sinäkin voit vilkaista sitä.
- Hyvä on. - Selvä, siistiä.
- Nähdään myöhemmin. - Nähdään.
Hei, Sarah, nähdäänkö harjoituksissa?
Kyllä, tulen sinne.
- Moikka Sarah. - Moikka, Ben.
Äiti?
Hei, Harold.
Tuletko sinä?
- Valokuvakerhoon? - Tulen.
Pimiössä kymmeneltä.
Margot? Margot?
Margot!
Oletko kunnossa?
Olet vain tuijottanut tyhjyyteen.
Oletko kamoissa?
Mitä? En, minä vain...
PIMIÖSSÄ
Jos olet kamoissa, sinun pitää puhua jollekulle.
Isältäsi löytynee esite.
En ole kamoissa.
Minä vain... Hetkonen, olette ollut täällä kauan.
Missä pimiö oli vuonna 1993?
Niin, se oli...
Siellä, missä...
Missä AV-huone nykyään on.
Selvä.
Tämä on loistoidea.
Margot, teet tämän taas.
Ja nyt aivan yksin.
No niin, olen pimiössä.
Katsotaan, toimiiko tämä.
Harold, tämä on uskomatonta.
Teitkö sinä tuon?
Tein.
Kai se on taas yksi harrastus.
Tämä on tosi siistiä.
Nämä ovat lempijuttujani.
Ehket näe siinä mitään järkeä.
Näen kyllä.
Ne ovat elämäsi osia.
Taide piilee tavallisessa.
- Kuka noin sanoi? - Minä.
Kieltäydyit jo,
mutta tule hengaamaan kanssamme viikonloppuna.
Olet siistimpi kuin luulet.
Ehkä.
Ehkä kyllä?
Ehkä...
Hei.
Mitä teet täällä?
Biddle ja äitini olivat ystäviä.
Siistiä.
Saanko vain projektorin?
Hei.
Mikä meno?
Stokes pyysi tapaamaan minut täällä.
No, minä tapaan Margot'in täällä.
Siisti kukka.
Hei.
Kutsuiko Margot teidätkin?
Kutsui.
Hän näköjään otti yhteyttä kaikkiin tasavertaisesti.
Niin, mutta minuun ensin.
Enpä usko.
Menikö meiltä jotain ohi?
Kaverit,
äitini tunsi Biddlen.
Mistä tiedät sen?
Kaikki löytyy tästä.
Lääkitsetkö häntä?
Puhu hiljempaa.
Sulje ovi.
Luulin asettaneeni Noralle vierailukiellon.
Kuuluuko siihen lääkityskin?
Häntä rauhoitetaan,
koska hänen ilmoitettiin olevan vaaraksi itselleen.
- Nora on hoidettavanani, Sarah. - Älä, Victoria.
"Älä"?
Marssit kaupunkiin ja luulet määrääväsi?
Hän oli sahalla ja jaaritteli aavemadoista.
Hänellä on hermoromahdus.
Mitä sinusta käy niille,
jotka puhuvat sellaista poliisille?
Odotatko minun uskovan,
että yrität auttaa häntä?
Yritän käsitellä tilannetta.
Hän on levoton.
Hän puhuu poliiseille aaveista.
Mihin luulet sen johtavan?
Hän sanoi nähneensä Biddlen.
Joka kuulemma etsii häntä.
Siksi Noraa on juuri autettava.
Uskotko häntä?
En tietenkään.
Mutta tämä on vaarallista, Sarah.
Rakentamamme elämät.
Hänen elämänsä myös.
Se kaikki katoaa, ellei hän pidä hermojaan kasassa.
Menetämme kaiken.
No niin. Se toimii niin,
että jos olen sivun tapahtumapaikassa,
koen näyn. Näen menneisyyden tarkasti.
Kaikki tarvitsemamme tieto on siis leikekirjassa.
Jonka Bratt antoi.
Eikö ole outoa, että outoudet alkoivat
Brattin muuttaessa Biddlen taloon?
Selvä, ei minustakaan.
Tämä päättyy huonosti.
Se on liian vaarallista!
Niin, mutta hän voi päättää itse.
Mutta hän tosin puhuu asiaa.
Se on vähän vaarallista.
Niin. Kiitos, koska olen oikeassa.
Turhan heteroa menoa.
Voin vakuuttaa, ettei äitini kerro mitään.
Siispä tämä
on ainoa tapa saada viimein totuus selville.
Minun on tehtävä tämä.
Minun täytyy palata.
ESITÄ ROOLIA
Missä tuo on?
Juuri tässä.
Harold, miksi halusit tavata täällä?
Minua pelottaa. Pahasti.
Mikä pelottaa?
Mikä sinulla on?
Joku yrittää kai satuttaa minua.
Satuttaa sinua?
Mitä tuo tarkoittaa?
- Uhkailiko joku sinua? - Kyllä.
Ei, en voi selittää sitä.
Minun pitää mennä. Käykö?
Ben odottaa minua.
Olen pahoillani. Puhutaan tästä myöhemmin.
- Ole kiltti. - Mitä sinä teet, Harold?
- Älä jätä minua. - Irti kädestäni!
Sarah. Sarah!
Et sinäkään voi mennä, Margot.
En anna sinun jättää minua.
Tule mukaani.
Mikä hänen silmissään on?
- Mitä hittoa tapahtuu? - Hei, Margot?
Margot.
- Margot. Margot. - Mitä tämä on?
Margot, herää nyt!
Margot!
Hei.
Mitä teet täällä?
Olin...
Olin tapaamassa Noraa.
Miksi tapasit Noraa?
Niin, meidän pitäisi ehkä puhua.
Makaat siis Noran kanssa?
Käytin moniselitteisempää terminologiaa,
mutta kyllä.
Luulin, että olimme erossa kokeilupohjalta.
Me olimme.
Me olimme
asumuserossa.
Luulin, että puhuisimme edes kunnolla
ennen oikeudenpäätöstä?
Luulin asumuseron olleen päätös.
- Todellako? - Niin, Sarah,
jätit meidät kuukausia sitten.
Halusin teidät mukaani.
Jos olisimme muuttaneet yhdessä, näin ei olisi käynyt.
Olisinko vain jättänyt työni,
eläkkeeni ja urani,
ja olisimme vieneet tyttäremme koulustaan
sekä erottaneet hänet elinikäisistä ystävistään?
Hieno suunnitelma.
Sanoin, että minun piti lähteä
enkä voinut jäädä tänne.
Mutta et kertonut syytä!
En voi kertoa syytä!
Sinä et kerro minulle.
Sarah, vihaan, että tämä tapahtuu näin.
Rakastan sinua ja tulen aina rakastamaan.
Mutta en näe, että tämä onnistuisi.
Onko tämä siis ohi?
On.
Rouva, vierailuaika on ohi.
Colin kertoi kaiken.
Minkä kaiken?
Makaatte yhdessä, Nora.
Huomio, vierailuaika on ohi.
Kaikki on hyvin.
Tai ei, mutta tulee olemaan.
Rouva, ette voi olla täällä.
Anteeksi. Kerron hänelle jotain
ja lähden sitten.
Kuuntele, Nora.
Et ole sairas. He haluavat, että luulet niin.
Saamasi lääke
on niille, jotka näkevät olemattomia.
Mutta et ole sellainen.
Jos haluat pois täältä, älä ota pillereitä
ja lakkaa puhumasta hulluja.
He eivät ymmärrä.
He eivät usko sinua.
Mutta minä uskon.
Olet oikeassa. Meidän on suojeltava lapsiamme.
- Selvitämme tämän. - Selvä.
Rouva.
Olen lähdössä.
Ota ne läsnäollessani.
Miten sallimme tämän?
- Emmekö oppineet mitään? - Hän ei antanut valinnanvaraa.
Mitä?
Odottakaas.
Hän neuvoi olemaan paikassa,
joka kuvataan kirjassa.
Ja tämä sivu tuli esiin.
Tuo on Biddlen talo.
Niin. Siten meidän täytyy palauttaa hänet.
Meidän on käytettävä kirjaa Biddlen talolla.
Mutta miten viemme hänet koulusta?
Minulla on idea.
Teatterikerho, aina samanlaisia.
Laittakaa autoon.
- Varovasti. - Varo kaulaa.
Kaula, kaula.
Anteeksi, Margot.
Pysähdy! Päästä minut!
Mitä haluat minusta?
Keitä he ovat?
Kuka siellä?
Mitä tämä on? Mitä tämä on?
Tulkaa, mennään.
Keitä he ovat? Keitä he ovat?
Keitä he ovat?
Pysykää kaukana!
Voi luoja.
Ei.
Margot! Tule!
Ota hänet ja mennään. Vauhtia.
- Anna käsi. - Sain sinut.
Saimme sinut.
Olet kunnossa.
- Laskekaa hänet. - Varovasti.
Seurasitte minua leikekirjaan.
Niin.
Talossa oli muitakin.
Löysin sen.
Äiti?
- Hänet on saatava ulos. - Hei.
Ei!
- Hei! Tule! - Hän on mennyttä.
Harold on mennyttä.
Isä?
Minähän sanoin. Ette uskoneet minua.
Ei nyt, Nora.
Mitä nyt? Soitammeko jollekulle?
Emme.
Biddle on kuollut. Meidän on turha pilata elämiämme.
En voi mennä vankilaan. Ota laukku.
Saimmeko juuri selville, että vanhempamme ovat murhaajia?
Ei.
Ei, se ei ole mahdollista.
Miten ei ole? Se käy järkeen.
Siksi tämä kaikki tapahtuu meille.
Kamera, naamio.
Biddle kostaa meille vanhempiemme teon.
Hän hakee kostoa.
Voi luoja, olemme murhaajien jälkikasvua.
Ei, vanhempamme ovat salailleet asioita,
mutta he eivät tappaisi ketään.
Niin, paitsi että he juuri tappoivat.
Ei, Margot on oikeassa.
Tähän täytyy liittyä muuta.
Mitä siinä laukussakin oli?
Haluatteko tietää laukusta?
Tulkaa sisälle. Kerron teille.
Kerron teille kaiken.
PERUSTUU R.L. STINEN KIRJOITTAMAAN
PARACHUTE PRESSIN KIRJASARJAAN
Tekstitys: Tuomo Mäntynen