...Kurt Loder.
V příští hodině si připomeneme rok 1993
i s jeho bouřlivými hity.
TEMNÁ KOMORA
SÁRA
Haló?
Kdo je tam?
Nechte mě!
Jděte pryč!
HUSÍ KŮŽE
Brýtro, Noro.
- Jakpak se máte? - Dobré ráno, pánové.
- Mám se dobře. - Já si dám burrito
- a tu vaflovou věc. - Já taky
a barevný křupky.
- Taky. - Kluci!
Nefunguje terminál. Dneska jen hotově.
Jste si vědoma, že cash je pasé?
- Ano. - Takže to znamená,
že jsme bez jídla?
Umíráme totiž hlady.
- Nabídněte si. - Slaný krekry?
To fakt někdo jí?
Já myslel,
že se dávají k polívkám.
To ano.
Brácho, nejsou tak špatný.
- Když říkáš. - Bacha!
Vole. Seš dobrej, Lucasi?
Jsem v klidu.
Lucasi!
Doprčic! Říkala jsem, ať to neděláš!
- Dobrý? - Jo.
Tentokrát je to jen hlava.
Bože, jenom hlava?
Jsem z něj nervózní.
Brácho, jak to, že ještě žije?
Lucasi! Ne!
Tak jo!
Prosím o potlesk pro Port Lawrence Titans
a jejich kapitána a mého oblíbence...
Což nemám říkat, ale stejně to udělám... Isaiu Howarda!
Jedem, Titáni!
Do toho! Jo!
Port Lawrence střední! Máte se?
Ahoj, zlato.
- Tati... - Promiň.
Jsme ve škole. Nejsi má dcera.
- Zdravím, Margot. - Zdravím.
...není jistý...
Ty si čteš na školní akci?
Takhle schovávám, že mám nulového školního ducha.
Funguje to?
Ne. Nefunguje.
Poslouchejte. Tenhle rok patří nám!
Titáni, tohle je naše chvíle!
Máme nejlepší léta za sebou?
To teda ne. Máme je na dosah.
Teď chci, abyste všichni zvedli ruce a zamávali!
Port Lawrence střední,
chci abyste věděli, že tohle město miluju!
A Port Lawrence střední, miluju sport!
Ale Port Lawrence střední,
nejvíc ze všeho miluju vás!
Máme tu problém.
Ne, Jamesi.
Řekli jsme si žádné houpavé pohyby!
Dohoupám nás k vítězství!
Ne, to není ono!
Bože. Fotbalisti jsou kokoti, co?
To... bylo to necitlivý. Promiň.
Nikdo není kokot. Každej má něco.
Nikdo není kokot? Stojíš si za tím?
- Nevím. - Jeffrey Dahmer,
to je dobrej týpek?
Ne, to není.
Nebo Andrew Johnson, to je pohodář?
To nevím, kdo je, ale budu ti věřit.
Na tři. Raz, dva tři!
Titáni!
Miluju vás!
Mikrofon ne.
Je to drahý.
Pojď ke mně, kotě.
- Díky Susan! - Isabella.
Miluju vás!
Mně se to teda líbilo.
Co jsem říkal?
Ani se pátku nebojím.
- To dám. - Stůj. To je Sam.
- Buď normální. - Jak jako?
Brácho, buď konkrétnější.
Zdar.
Zdar?
Zdar.
- Co to jako bylo? - Nevím.
Myslel jsem, že se zdravíme.
Ne, to byla citlivá chvíle.
Mohlo to být téma
pro moji psycholožku.
Musíš mi dávat pokyny...
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
James pořád nepozval Sama na rande.
Na co ještě čekáš?
Proč do toho rejete?
Protože tě máme rádi.
Z nudy.
Ale ne. Už zase!
Co se děje?
Ahoj! Halloweenská párty, u mě doma,
zítra večer. Vem si ohoz.
Buď tam, nebo buď...
Proč tam jsou ty prasečí zvuky?
Člověk, co mě trollí, tu pozvánku upravil.
Je to zlý?
- Tisíc zhlédnutí. - Tisíc?
Tisíc zhlédnutí není tak zlý.
Tisíc znamená všechny, co znáš. Krát pět.
Mohl to vidět jeden člověk tisíckrát, ne?
Spíš ne.
Spíš jo.
Je to otravný,
protože to je očividně někdo ze školy.
Vždyť nejsem na nikoho zlá. Jsem hrozně hodná.
- Proč mě někdo trollí? - Viď?
Jinak, bude tam Sam?
Vážně?
Stáčíš téma zpátky na sebe?
Ano, Allison. To dělá láska.
Zním jako prase!
Isaio, můžeš na slovíčko?
Jo. Jasně.
Tak zatím.
A máš to.
Tohle je frustrující.
- Tak co, pane Stokesi? - Vítej, Isaio.
- Posaď se. - Jak je?
Dobře. Díky.
Minulý týden jsi hrál skvěle. Vážně.
Díky!
Nechci kazit náladu.
Nevím jak to, ale máš distanc kvůli prospěchu,
takže v pátek nebudeš moct zasáhnout do hry.
Promiň.
- Jako fakt? - Jo.
To... ne.
Já hrát musím.
Budou tam agenti.
V klidu.
Paní Dowlingová říká,
že stačí napsat
na jedna zítřejší test.
Pak distanc odvolá a bude po problému.
On je zítra nějaký test?
Jsi vtipný.
Proto tě mají všichni rádi.
Ano, zítra se píše test
a ty ho musíš dát.
Jasné? Počítáme s tebou. Tak za jedna.
Jo.
Ať ti můžu při zápase fandit.
Baf!
- Proboha! Moc se omlouvám! - Krucinál!
To jsem nechtěl.
To jsem... Pardon.
Není vám nic?
Kdo jste?
Nathan Bratt, nový majitel.
Ben Howard. Těší mě.
Ano.
Pardon, že to tak trvá.
Ale jděte. Žertujete?
Vždyť tu 30 let nikdo nebyl. Chápu to.
Děláme jen základní věci.
Bezva, to mi stačí. Hlavně ať se tu dá bydlet.
Dost si přilepším, to mi věřte.
Takže vy jste ten dům zdědil?
Jo. Prý jsem nejbližší žijící příbuzný.
Přesně. Taky jsem se tak tvářil.
S mým platem se mi o domě nesnilo,
zvlášť ne o takovém.
Tohle je...
Líbí se mi ta zvířata.
Támhle máme bizona.
Divočina.
Kam to vede?
Do sklepa.
Co se tam stalo, jste slyšel, že?
No jo. Hrůza. Otřesné.
Právnička mě zasvětila.
Rodiče prý po smrti
toho kluka zmizeli.
Víte, co to znamená.
Co?
Udělali to oni. To je jasné.
Vždycky to jsou rodiče, ne?
Půjdu se tam mrknout.
Dveře jsou zaseklé.
Ani se nehnou.
A i kdybych je rozhýbal,
tak je tam dole taková spoušť,
že to nikdo nezkolauduje.
Nejlepší bude to celé zakrýt
a dělat, že to tam není.
Ach jo!
Chci aspoň vidět, co tam je.
Jestli dovolíte...
Je to váš dům.
Tak jo. Ano.
Jako kámen.
Sakra práce! To byla pitomost.
- To tedy. - To byla blbost.
Nesahat.
To chce šití.
Vážně? Myslíte?
- Hodím vás. - No já se...
Ruku nad hlavu.
Jo.
Strávil jsem na tom Biddleovic baráku 3 týdny.
Můžeme se rozšoupnout.
Co takhle basa piv, ty tvé oblíbené cupcaky?
Tohle už jsme probírali.
Všechno navíc jde na školné.
Nevíme jistě, že to stipendium dostane.
Lauro, vždyť víš, jak hraje.
- Má to jistý. - Jsem hloupá?
Takže budeme utrácet, protože to má jisté?
To netvrdím.
Já v Isaiu věřím
stejně jako ty, Bene,
ale nemůžeme stavět
budoucnost rodiny jen na něm.
- Takže se budeme... - Bene!
Čau.
Co trénink? Těšíš se na pátek?
Jo. Skvělé.
Seš v pohodě?
Mluvíš naší tajnou řečí?
Vždycky tak mluvíme,
když se něco děje.
Jenže nám už není osm. A jsem v pohodě.
Ale nejsi. Máš ten svůj typický výraz.
A to vypadá jak?
Však víš...
„Já jsem Isaiah a všechno je cool,
protože já jsem cool.“
Měla jsem otevřené okno.
Není vůči tobě fér,
že tak spoléhají na fotbal.
To je jedno. Stejně nemůžu hrát.
Jak „nemůžeš“?
Když zítra nedostanu za jedna z dějepisu,
tak si nezahraju.
A budu všem k ničemu.
Mám jenom fotbal.
Máš toho víc než jenom fotbal.
Jsi skvělý jedlík hot dogů.
A máš krabici plnou kartiček Pokémonů,
kterou už jsi měl dávno prodat.
A když si zpíváš ve sprše,
tak se nebojíš všem sousedům ukázat,
že nerozeznáš tóny.
Mluvím vážně, Margot.
Vždyť o nic nejde.
Stačí dát ten test za jedna.
Kolik jsi toho přečetl z ústavy?
Slyšel jsem dost z Hamiltona.
To není ústava.
Co kdybys mi pomohla?
Jako s učením?
- Jasně! - Ne, šprte.
Ukážeš mi odpovědi.
Mám ti pomoct podvádět?
Říkej tomu, jak chceš.
Taky že jo. Podvádění.
- Margot, prosím! - To nechci!
Jenom jednou?
Jednou jedinkrát.
- Pro tentokrát. - Ano!
Děkuju moc! Děkuju.
- Dlužíš mi. - Já vím.
To bylo o fous.
Úplně mi z toho buší srdce.
Tohle mi nesmí chybět v deníčku.
No ještě o tom piš!
- No jo. - Mimochodem, jak jsme to dali?
Co myslíš? Za jedna. Jak jinak.
O zápas nepřijdeš.
Děkuju, Margot.
Hele. Co kdybychom po škole...
Jsem v háji!
- Ahoj. - Co se děje?
Takže ten troll
tu pozvánku poslal mým rodičům.
Označil je, poslal jim zprávu, a e-mail.
- Fakt? - Jo. Kdo to dělá?
Kdo mě tak moc nenávidí?
Máma mě donutila to smazat.
Musím tu párty zrušit.
Nemusíš.
Jen potřebuješ nový prostory. Pojď.
No jo.
Je to dost dobrý?
- Moc dobrý! - Viď?
My fakt budeme pařit v Biddleovic domě.
Táta vždycky používá stejnej kód.
Děkujeme, Bene.
Jo!
Novej majitel se nastěhuje až zítra.
Tak račte.
To je ono.
Co jsem říkal?
- Hustý, že? - To stojí
za ztrátu důvěry.
- Jak říkáš. - Fakt dobrý.
Já to říkal.
Za co že jdeš?
Obálka milostnýho románu?
- Ne. - Opravář z porna.
Ne.
Nemáš triko,
nemáš kostým, prostě jsi...
- Zapomněl triko. - Vole. Jsem Thor.
Zlato... Odkdy Thor nosí kapsáče?
Nelíbí se vám to. To je fuk.
- To ne... - To je fuk.
Spokojený?
Upřímně? Ne. Skvělá komedie.
Na.
Kde že ten kluk umřel?
Dole ve sklepě.
Začalo tam hořet a on se nemohl ven.
- Jako moje ranní pečivo. - Přesně.
Tak jo. Co když v tom domě reálně straší?
Pak je to ten nejlepší dům na halloweenskou párty.
Párty skončila?
To budou asi pojistky.
Někde tady musí bejt.
Viděli jste to?
Jasně. Pojďme za tím strašidelným zvukem.
To byl sarkasmus!
Hej! Lidi!
Vsadím krk, že pojistky jsou dole.
Jo, pár kroků od místa,
kde uhořel ten kluk.
Hej.
Co tady blbnete?
- Margot? - Co tady děláš?
Jsem pozvaná.
Kým?
Jo, mnou.
Mnou. To já Margot pozval.
- Zvaný byli všichni, ne? - Tys tomu dal.
Já myslela, že začíná v 8.
Kde jsou všichni?
Normálně se chodí o hodinu pozdějc.
Všichni to vědí.
Promiň, že to nebylo na pozvánce.
Zdvořilost nebo pohrdání?
To je prča.
Můžeme zase rozsvítit?
- Jo. - Pecka.
Kdo tam půjde se mnou?
- Zapomeň. - Já půjdu.
Ne.
Ty zůstaň, jo?
A půjde se mnou James.
- Ne, James tady počká. - Jako vážně?
Já bych klidně šla, kdyby...
- Zůstaň. - Jak patriarchální. Dík.
Prosím, můžeš to nehrotit?
Jasně. Počkám tady.
Díky.
Tak jo.
Tak jo, je to jenom sklep.
Ve sklepech už jsi byl.
Tak jo.
Je to jenom maska.
Jamesi, to není vtipný!
To jsem nebyl já.
- Nebyl? - Co?
Isaio?
- Isaio, jsi v pohodě? - Isaio!
Co když mu něco je?
Já se snažím!
- Isaio! - Není ti nic?
Isaio?
Řekněte sýr!
To není sranda!
Měli jste se vidět.
Počkej. Kde je ta fotka?
Takhle třást se s tím nemá.
Je to přežitek z doby,
kdy fotky vyjížděly mokré.
Je to mýtus přiživený hitem Hey Ya!
Je to: „Shake it like a Polaroid picture.“
Hey ya...
Neznáte Outkast?
Úsměv!
Super. Našels pojistky.
Ne.
Ne, tam dole nebyly.
No co. Hlavně, že to funguje.
Bude to zábava. Celou svojí bytostí si to přeju,
takže to připravme, než dorazí ostatní
v devět.
Dochvilnost není divná.
To vy jste divný. Já jsem normální.
Chodit včas je cool.
- Nazdar! - Čus, lidi!
Kámo, není to hustý?
To je hustý. Jaks to sundal?
Podrž.
Čau, jak je? Máš pěknej kostým.
Díky.
Seš sexy Keanu Reeves?
Jsem... Jsem špion.
To by špion nikdy neřekl.
Ale ne, prozradil jsi mě.
Budu hádat. Přišel jsi sám za sebe.
Ne, za týpka s poškozeným mozkem.
Hele, mrkej, co jsem našel v kuchyni.
Fuj.
Že jo? Jsou fakt cool. To jsou červi.
- To vidím. - Jo.
Nevím, jakej druh,
ale asi to vygooglím
a něco si zjistím.
Ty jo. Zajímavý.
Jo.
Super. Jsem fakt ráda, že jsem šla.
Mně nevadí, žes ji pozval, ale je to divný.
Vždyť o nic nejde.
Pomohla mi, tak jsem ji pozval.
S čím ti pomohla?
S čím ti mohla pomoct
a já ne?
Jsem tvoje holka,
tak proč se s ní furt bavíš?
Jsme sousedi. Vždycky jsme byli.
Mluvím i s pošťákem.
Začneš na něj taky žárlit?
Kdyby byl holka našeho věku,
se kterou se furt bavíš, tak ano.
- Co? - Na tohle nemám.
Allison!
Ne, kašli na to.
Fajn.
Špionuj dál, sexy špione.
Já půjdu.
Proč?
Prosím tě. Ty víš proč.
Nevím.
Proč jsi neřekl, že přijdu?
Nevím. Přišlo mi lehčí o tom pomlčet.
Občas, když člověk nic neřekne,
tak je to lepší.
Tak to neznám.
Hele, máme divný období.
Allison je ve stresu.
Ne. Tohle na Allison neshazuj, jo?
Teď mě nesnáší, a je to kvůli tobě.
Stavíš nás proti sobě!
Já nikoho proti nikomu nestavím!
Proč si to myslíš?
Mluvíš se mnou, jenom když to tvoje holka nevidí.
Chápeš to?
Nejsem ta, se kterou budeš podvádět.
Ne v testech a ne na párty.
Ne... Margot!
Počkej!
Co, vole?
Chceš mě vidět jíst červa?
Jo, proč ne.
Hej, poslouchejte!
Zdravím. Uhádne někdo, kdo jsem?
Letos jsem se rozhodl jít za majitele domu,
který mi ničí banda teenagerů.
Takže je čas odejít, jasné?
Než zavolám policajty.
Všichni ven!
- Co je? - Volá policajty!
Co se děje?
Párty je v čoudu, zdrhej!
Vidělas Allison? Ne?
Hej, viděl někdo Allison?
Prosím jděte, opatrně, ať vás nemám na svědomí.
Nezakopněte. Díky moc.
Berte to jako dar od hostitele.
Prokrista.
Thor? To bude Thor.
Je nám lito. S volaným se nejde spojit.
Hej.
Taky jsi utekl?
Nevíš, kudy se jde zpátky na cestu?
Jasně.
Tak hodně štěstí.
Allison?
To jsem já! No tak!
To nic.
Už je to dobrý.
Jsem tady.
Půjdeme pryč. Pojď.
Allison si dá pár dní volna, ale rozdejchá to.
Myslí, že to byl blbej fór nebo tak něco.
Dobře, že je v pořádku.
Hele, kdes vůbec byl celej večer?
Přišels o vzrůšo.
Víš, se Samem
jsme si udělali vlastní vzrůšo.
Čekám, že se zeptáš.
- Líbali jsme se! - Cože?
Trochu. Bylo to krátký.
Brácho, to je ten majitel.
Nedívej se!
Nezná nás.
Prosím o pozornost.
Hledám Isaiu Howarda.
Isaiah Howard?
Volám Isaiu Howarda.
Je tady.
Mám z toho úzkost.
Plác!
Tohle jste u mě včera zapomněl.
Teda... jo, to je můj batoh.
To je od vás milý,
že jste mi ho přivezl.
Osud tomu chtěl,
že jsem sem stejně jel,
protože jsem váš nový učitel angličtiny. Pan Bratt.
Já nemám nejmenší tušení, jak se to u vás doma octlo, víte?
To je ale záhada.
- Že jo? - Jo.
Záhada! Jo a...
ájinu miluju, můj oblíbenej předmět,
anglicky mluvím pořád.
Tak já teď půjdu...
Bylo mi tolik, co tobě.
Dělat špatná rozhodnutí je zábava.
Respektive bych měl říci,
že váš mozek
je naprogramovaný,
aby to tak dělal,
takže se vůbec nezlobím.
Fakt ne?
Ne. Podívej,
vypadáš slušně...
Snažím se, pane.
Určitě ano.
Předstírejme,
že se to nestalo, dobře?
Rodiče to vědět nemusí.
- Opravdu? - Fakt.
Až přijde první hodina,
začneme nanovo.
- Jo? - Na oplátku chci,
abys mezi ostatními roznesl,
že odteď
je můj dům obydlený
a není tedy vhodným místem
pro konání večírků.
- Dobře. - Jo? Uděláš to?
- To je všechno? - Toť vše.
- Tak dobře. - Výborně.
Díky, Isaio.
- Než půjdete... - Ano?
Klíče od vašeho domu.
- Páni. To je od tebe milé. - No jo.
Jako chábři. Ne?
Však já na to přijdu, jak to říkáte.
Jednou se tomu zasmějeme.
- Jo. Díky, pane Bratte. - Těšilo mě!
Mě taky!
Co to sakra...?
Můžu pomoct?
Je ti dobře?
Co se jí stalo?
Alergie na ořechy.
- Sestru! - Rychle!
Kde máš EpiPen, co?
Sežeňte sestru, sakra!
Můžeme?
Margot!
Zlatíčko, jsi v pořádku? Můžeš dýchat?
- Jsem v pohodě. - Dýchej, pomalu.
Nic mi není, vážně.
- Dýchej. - To nic. Díky.
Nic mi není.
Jamesi!
- Isaio! - Sorry, promiň.
To jsem nechtěl. Hledal jsem tě.
- Kvůli čemu? - Je to akutní.
Musíš to vidět! Jamesi!
Vidět co?
Co?
Tohle byly fotky
Allison a Margot.
Pořídil jsem je v domě,
než se to stalo,
což přece nejde!
Zpomal. Co to blábolíš?
Ten foťák je prokletej.
Je to prokletej foťák, Jamesi. Věř mi!
Byl ve sklepě toho kluka.
Ano.
Ano... přesně na to narážím.
Chápu, to dává smysl.
Ukážeš mi ten foťák?
- Prosím. - Jo, ale opatrně.
Je to jak z lacinýho hororu.
Jasný?
Proč? Co děláš, vole? Tobě snad přeskočilo!
Žádnej prokletej foťák neexistuje.
Prostě ne! Víš, co existuje?
Ten šrám na mým novým Rubiconu v plný palbě.
Čekal jsem na něj rok, sakra!
Musím napsat mámě!
- Margot? - Čau.
Jdu si odložit,
ať se můžu stavit
a... děkuju moc
za záchranu života.
Koupila jsem si špatnou tyčinku.
To se nikdy nestalo...
- Děje se něco? - Jo.
Podíváš se na tohle, prosím?
Ty nechceš, aby to někdo viděl, co?
- Proč to děláš, vole? - Proč mluvíš s foťákem?
Chce mi zničit život.
- Co? - To kvůli němu ses dusila.
Ne, bylo to tou tyčinkou.
Ne, totéž se stalo Allison.
A jestli zítra nastoupím,
tak budu další oběť.
Ale když nebudu hrát,
tak mě vynechají
a já nedostanu stipendium.
Tak jako tak
mě ta věc má v pasti.
Potřebuju, abys mi pomohla.
Neuvěřitelný...
Jo, je to šílený.
Ne, to ne. Tohle. My.
Já myslela, že o mě máš starost,
že se zajímáš, pro změnu.
Ale jako vždycky jde jenom o tebe.
Vždycky jde jenom o tebe a...
Nevím, co se s tebou děje,
ale nebudu člověk, za kterým chodíš,
- když máš problémy. - Já vím.
A mrzí mě to, ale tohle jiný.
Ne. Tohle si budeš muset vyřešit sám.
Jasný? Já končím.
Neublížíš mi, když zmizíš.
Teď dostaneš.
V tom zápase budu hrát,
vyhraju ho a ty s tím nic neuděláš!
Shoř! Jo!
Tak dělej!
Titáni! Jedem!
Jedem, Titáni!
Jen do nich!
Jo! Takhle se útočí, jedem!
Ještě šest, bejby!
Sto osmdesát!
Připravit, hra!
Jo!
To je přesně ono!
Isaia je dneska nezastavitelnej!
Tím končí první poločas.
Port Lawrence Titans vedou o šest bodů.
Co jsem říkal? No?
- Řekni to! - No co?
Tohle je náš rok?
Tohle je naše chvíle?
- Jo! - Nejlepší časy
- máme na dosah? - Jo!
- Pojďme si to vzít! - Přesně!
Ještě náš čeká jeden poločas!
Vlítněte na ně, držte tempo.
Chci silnej finiš!
- Jdeme si pro výhru! Do toho! - Jdeme na to.
Tak jo, do toho.
Pohyb!
Kouči!
- Chci ven! - Teď jsi tu!
- Prosím! - Jedem!
Jakej je plán?
Jasně, jo.
Teď nejde o rozehrávku,
ale o cíle, jasný?
- Co je naším cílem? - Vyhrát.
Ne. Cílem je chránit rozehrávače.
Jasný? To je váš novej cíl.
To není cíl. Cíl je vždycky vyhrát.
Jasně,
ale vaším novým cílem
je mě chránit,
i kdyby to znamenalo prohrát, jasný?
- To přece nedává smysl. - Ale dává!
Dává to smysl!
Hráblo ti?
Soustřeď se na hru!
Krucinál! Co tam děláte?
Zdržování! Útok, číslo 11.
Trest pět yardů. První down.
Sever, čtyřiadvacítka!
Dělej!
Sever 24...
Hraj, dělej!
Rozehraj to, Isaio!
Tak na tohle kašlu!
Rozhodčí! Time out!
Co to dělá?
Zastavte hru!
- Mami, co se děje? - Prosím, zastavte někdo tu hru!
- Něco se stalo. - Co?
Uhni! Jděte ode mě!
Isaio!
- Isaio! - Nehýbej se.
- Panebože! - Podívej se na mě, synu.
Zdravotníka! Nosítka!
- To nic. - Dýchej.
Isaio, dýchej. Pomoc je na cestě.
Podívej se na mě.
Lež!
Zůstaň ležet!
Podívej se na mě!
Proboha.
Jak jsi na tom, šampione?
- Vyhráli jsme? - Jo.
Ale na tom nezáleží.
Mluvil jsem s doktorkou.
Říkala, že soudě podle věku a rentgenu
to vidí optimisticky.
Když nezanedbáš fyzioterapii,
tak se bez problémů zotavíš.
O nic nepřijdeš.
Neříkala, kdy to bude?
To víš, nějakou dobu to potrvá.
Neuspěchej to.
Jak dlouho?
Když všechno půjde hladce,
šest až osm měsíců.
Takže mám po sezóně, tati.
Prošvihnu stipendium.
Se stipendiem si nedělej starosti, ano?
Najdu způsob, jak to zaplatit.
- Bene? - Co?
Co?
To zvládneme.
Soustřeď se na uzdravení, jo?
Věř mi.
- Řekni, že mi věříš. - Věřím ti.
To zvládneš.
Odpočiň si.
- Noro, co tu děláš? - Přenese hříchy
otců na všechny naše děti.
O čem to mluvíš?
Viděla jsem Biddlea!
Vrátil se, Bene.
Vrátil se, aby se nám pomstil.
Isaiou to nekončí.
Děláš si srandu?
Ale no tak! Měli jsme domluvu.
Tenhle dům už není vaše klubovna.
Nazdar.
PODLE KNIŽNÍ SÉRIE R.L. STINA VYROBIL PARACHUTE PRESS
Překlad titulků: Petr Remis Čermoch