Hej, jag heter Kurt Loder.
Under nästa timme ska vi återuppleva 1993
i all dess bisarra, åskdundrade prakt...
I MÖRKRUMMET
Hallå?
Vem där?
Lämna mig ifred!
Försvinn härifrån!
God morgon, Nora.
- Min favoritperson. Hur är det? - God morgon.
- Jag mår bra. - En baconburrito
- och en våffel-specialare. - Jag tar en våffel-specialare
och sen era mest färgglada flingor.
- Jag med. - Hörni... Hörni!
Kortläsaren är sönder. Bara kontanter idag.
Vi har ett kontantlöst samhälle.
- Ja. - Så för att förtydliga,
betyder det ingen mat?
För vi svälter.
- Varsågoda. - Salta kex?
Jag trodde inte att folk åt såna.
Det är bara nåt
man får gratis med soppa.
Det är det.
Du. De var inte så dumma.
- Det får stå för dig. - Se upp!
Hur gick det, Lucas?
Jag chillar.
Lucas!
Jäklar! Jag sa åt dig att sluta göra så där!
- Hur gick det? - Ingen fara.
Det är bara mitt huvud den här gången.
Är det bara huvudet?
Han gör mig nervös.
Hur kan han fortfarande vara vid liv?
Lucas! Nej, nej, nej!
Okej!
En applåd för våra Port Lawrence Titans
och deras lagkapten och min favoritperson...
Jag skulle inte säga det, men gjorde det, Isaiah Howard!
Kom igen, Titans!
Kom här! Kom igen!
Kom igen! Ja!
Port Lawrence High! Hur är det?
Hej, älskling.
- Pappa... - Oj, förlåt.
Jag glömde att vi är i skolan. Du är inte min dotter.
- Hej, Margot. - Hej.
...ingen garanti...
Tog du med en bok till ett pepp-möte?
Det är mitt sätt att dölja att jag saknar skolanda.
Funkar det?
Nej. Det gör det inte.
Hör på nu, det här är vårt år!
Titans, vår tid är nu!
Tror ni att glansdagarna ligger bakom oss?
Nej, då. De är precis där vid våra fingertoppar.
Jag vill att ni håller upp era fingertoppar och viftar med dem.
Port Lawrence High,
jag vill att ni ska veta att jag älskar den här stan!
Och Port Lawrence High, jag älskar det här spelet!
Men Port Lawrence High,
viktigast av allt är att jag älskar er!
Jag har ett litet problem.
Nej, nej, James.
Jucka inte i luften, vi har pratat om det här!
Jag juckar oss till seger!
Nej, så kan man inte göra.
Fotbollsspelare suger, va?
Det där var okänsligt, förlåt.
Det är ingen som suger. Alla är bra på sina saker.
Suger ingen? Tycker du det?
- Vet inte. - Jeffrey Dahmer,
är han en cool snubbe?
Nej, det är han inte.
Eller Andrew Johnson, är han schysst?
Jag vet inte vem det är, men jag måste lita på dig.
Redo, ett, två, tre...
Titans!
Jag älskar er så mycket.
Snälla, släpp inte micken.
Den är jättedyr.
Kom här, raring.
- Tack, Susan! - Jag heter Isabella.
Jag älskar er!
Jag vet inte vad du tyckte, men det kändes bra.
- Sa jag inte det? - Vet du,
jag är inte ens nervös inför fredag kväll.
- Jag fixar det. - Vänta. Det är Sam.
- Var cool. - Vad menar du?
Ge mig lite specifika instruktioner.
Läget?
- Vad fan var det där? - Jag vet inte.
Jag trodde bara vi hälsade på varandra.
Nej, det var ett känsligt ögonblick.
Vi var fem steg från nåt betydande
jag kan berätta om för min terapeut.
Du gav mig inga instruktioner.
- Hej, raring. - Som en... Oj, hej.
James har ännu inte bjudit ut Sam.
Okej, vad är det som tar sån tid?
Varför bryr ni er så?
För att vi älskar dig.
Tristess.
Åh, inte nu igen!
Vad är det?
Hallå, allihop! Halloweenfest hos mig,
imorgon kväll. Kom utklädd.
Kom dit eller...
Är det en gris som skriker?
Ja, personen som kränker mig har ändrat på inbjudan.
Hur illa är det?
- Tusen visningar i morse. - Tusen?
Tusen visningar är inte så illa.
Tusen visningar är som alla du känner gånger, typ, fem.
Det kan ha varit samma person som såg det tusen gånger?
- Osannolikt. - Hm?
Mycket sannolikt.
Okej, det är bara så irriterande,
för det är uppenbarligen nån i den här skolan.
Men jag är inte taskig mot nån. Jag är jättesnäll.
- Varför kränker de mig? - Jag vet.
Förresten, kommer Sam på din fest?
Skojar du?
Ska du vända det tillbaka till dig?
Ja. Folk gör galna grejer när de är kära.
- Jag låter som en gris! - Bror!
Isaiah, kan vi prata lite?
Ja. Okej.
Vi ses.
Stick med dig.
Det här är frustrerande.
- Läget, Mr Stokes? - Bra, Isaiah, där är du.
- Sätt dig. - Hur är det?
Jag mår jättebra, tack.
Otrolig match förra veckan. Du var på topp.
Tack ska du ha.
Jag vill inte vara en tråkmåns.
På nåt sätt fick du akademisk prövotid
och kan inte spela i matchen på fredag.
Ledsen.
- Vänta, va? - Ja.
Nej.
Jag måste spela.
Det kommer scouter till matchen.
Lugna ner dig.
Jag har pratat med miss Dowling
och hon sa att det enda du behöver göra
är att få ett A på det stora historieprovet imorgon,
så försvinner prövotiden, inget problem.
Är det ett historieprov imorgon?
Vad rolig du är.
Det är därför alla gillar dig.
Ja, det är ett stort historieprov imorgon
och du måste göra bra ifrån dig.
Okej? Vi räknar alla med att du ska få ett A.
- Ja. - Ja.
Då kommer jag att kunna heja på dig på matchen.
Bu!
- Herregud! Förlåt! - Helvete!
Förlåt. Det blev fel.
Jag menade inte... Förlåt.
Gick det bra?
Vem är du?
Nathan Bratt. Den nya ägaren.
Ben Howard. Kul att äntligen få träffa dig.
Ja, just det.
Förlåt att det här tar sån tid.
Nej, skämtar du?
Stället har stått tomt i 30 år, så jag förstår.
Vi gör inte mycket mer än får igång det grundläggande.
Jättebra, det är allt jag behöver, så länge man kan bo här.
Det är en stor uppgradering för mig... tro mig.
Har du ärvt huset?
Ja. Det visar sig att jag är den närmast levande släktingen.
Jag vet, jag blev också förvånad.
Trodde aldrig att jag skulle bli husägare med min lön,
särskilt inte ett sånt här hem.
Jag menar, det här är...
Jag älskar alla de här varelserna.
Jag tror jag såg en jak där borta.
Helt galet.
Vart leder den?
Källaren.
Du har hört vad som hände där nere, va?
Ja. Det är hemskt.
Advokaten berättade om det.
Hon sa att föräldrarna
försvann när ungen hade dött.
Så du vet vad det betyder.
Vad då?
Att föräldrarna gjorde det, så klart.
Det är alltid föräldrarna, va?
Jag ska gå och ta en titt.
Dörren har fastnat.
Ja, den går inte att rubba.
Även om vi får den att röra sig
är det troligen så mycket skada där nere
att jag inte skulle kunna återställa det.
Det är bäst om du låter mig sätta panel över den
och låtsas som om den inte ens är där.
Vad synd!
Jag vill åtminstone se vad som finns där nere först.
Kom igen. Får jag...
Det är ditt hus.
Ja, okej. Ja.
Oj, den sitter hårt.
Fy fan! Det där var dumt.
- Det var riktigt dumt. - Ja, det var dumt.
- Rör den inte. Herregud. - Usch.
Du kommer att behöva sys.
Verkligen? Tror du?
- Jag skjutsar dig. - Herregud!
Jag måste hålla den ovanför mitt huvud.
Ja.
Jag har lagt tre veckor på det där läskiga Biddle-huset.
Det är värt lite lyx, eller hur?
Ett 12-pack, du gillar väl cupcakes med ränder?
Vi har redan pratat om det här.
Allt extra går till collegefonden.
Vi kan inte vara säkra på att han får full sponsring.
Laura, du har sett honom spela.
- Det är givet. - Så jag är bara korkad?
Jaså? Ska vi bara spendera som om det fanns nån fond?
Det sa jag inte.
Jag tror på Isaiah
lika mycket som du, Ben,
men du kan inte hänga framtiden
för den här familjen på din son.
- Vi snackar om... - Ben! Ben.
Hej.
Hur gick det på träningen? Känns det bra inför fredagen?
Ja. Jättebra.
Är allt bra?
Vårt hemliga språk, på riktigt?
Vi använde det alltid
när nåt var fel.
Vi är inte åtta längre. Och jag mår bra.
Nej, det gör du inte. Du gör din Isaiah-min.
Och vilken är det?
Du vet, den här...
"Jag heter Isaiah och allt är cool,
"för jag är cool, cool, cool."
Jag hörde dem från mitt fönster.
Det är orättvist mot dig hur mycket
de förlitar sig på din fotbollskarriär.
Det kvittar. Kan inte spela ändå.
Vad snackar du om?
Får jag inte ett A på historieprovet imorgon,
måste jag stå över matchen.
Och då duger jag inte till nåt för nån.
Fotbollen är allt jag har.
Fotbollen är inte allt du har.
Du är jätteduktig på att äta varmkorvar.
Och du har en skokartong full med Pokémon-kort
som du verkligen skulle ha gjort dig av med nu.
Och när du sjunger i duschen
är du inte rädd för att hela grannskapet ska få veta
att du är tondöv.
Ja, jag menar allvar, Margot.
Det här är ingen stor grej.
Du behöver bara få A på nästa prov.
Hur mycket av konstitutionen har du läst?
Jag har lyssnat på merparten av Hamilton.
Inte konstitutionen.
Okej, kan du hjälpa mig?
Att plugga?
- Det kunde vara roligt, ja! - Nej, din nörd.
Visa mig dina svar.
Du vill att jag ska hjälpa dig att fuska?
Du kan kalla det vad du vill.
Precis. Det är fusk.
- Snälla, Margot! - Jag vill inte göra det!
Bara den här gången?
En enda.
- Bara en enda. - Ja!
Tack så mycket! Tack.
- Du står i skuld till mig. - Jag vet.
Det där var så farligt.
Men också en sån kick.
Herregud, jag ska skriva dagbok om det här ikväll.
Snälla, skriv inte om vårt brott.
- Okej. - Förresten, hur tror du det gick?
Kom igen. Ett A, så klart.
Du spelade det spelet.
Tack, Margot.
Vad sägs om att efter skolan idag...
Jag är körd!
- Hej. - Vad är det?
Det där trollet
skickade inbjudan till mina föräldrar,
taggade, skickade meddelande och mejlade dem.
- Är det sant? - Vem gör nåt sånt?
Vem hatar mig så mycket?
Mamma tvingade mig att radera inlägget.
Jag måste ställa in festen.
Nej.
Du behöver bara en ny lokal. Kom.
Ja, visst.
Är det här bra nog för dig?
- Det är jättebra. - Eller hur?
Helt otroligt att vi ska festa i Biddle-huset.
Min pappa använder alltid samma kod.
Tack, Ben.
Ja!
Den nya ägaren flyttar inte in förrän imorgon.
Välkomna.
Det här är så grymt.
Sa jag inte det?
- Sjukt, va? - Det här är värt att förlora
din fars förtroende för.
- Absolut. - Det här är så coolt.
Jag sa ju det.
Vad har du klätt ut dig till?
Ett romanomslag?
- Nej. - En hantverkare från en porrfilm.
Nej.
Du är skjortlös,
du har ingen kostym, du bara...
- Han glömde en tröja. - Mannen. Jag är Tor.
Åh, raring. Varför har Tor cargobyxor?
Du hatar det. Glöm det.
- Hat är ett starkt... - Glöm det.
Nöjd nu?
Ärligt talat? Nej, det var jätteroligt.
Här.
Var dog den där killen nu igen?
Nere i källaren.
Det fattade eld, och han kom inte ut.
- Som min bagel i morse. - Precis.
Okej, varför är det här stället hemsökt på riktigt?
Då är det ett perfekt partyhus på Halloween.
Är festen över?
Nej, det är nog en propp som har gått.
Lätt fixat om vi hittar proppskåpet.
Såg ni det där?
Så bra. Låt oss bara gå mot det läskiga ljudet.
Jag var sarkastisk.
Hallå!
Proppskåpet är nog där nere.
Ja, säkert jättenära
stället där den där ungen brändes till döds.
Hallå.
Vad gör ni?
- Margot? - Vad gör du här?
Jag blev inbjuden.
Av vem?
Just det, mig.
Ja, det var jag som bjöd in Margot.
- Alla blev väl inbjudna? - Du är inte sann.
Jag trodde att festen började kl. 20.00.
Var är alla?
Alla brukar komma en timme sent.
Det vet de oftast om.
Ledsen om det inte framgick av inbjudan.
Är det artighet eller nedlåtenhet?
Du är rolig.
Kan vi bara få igång lamporna igen?
- Ja. - Bra.
Vem följer med mig ner?
- Glöm det. - Jag följer med.
Nej.
Du stannar här.
James följer med mig.
- Nej, James stannar också här. - På riktigt?
Okej, jag vill faktiskt följa med dig.
- Stanna. - Så patriarkalt, tack.
Snälla, kan du bara vara lugn?
Ja. Jag stannar här uppe.
Tack.
Okej.
Okej, det är bara en källare.
Du har varit i en källare förut.
Okej.
Det är bara en mask.
Det där var inte roligt!
Det var inte jag.
- Var det inte du? - Vad?
- Isaiah? - Isaiah?
- Isaiah, är allt okej? - Isaiah!
- Tänk om han är skadad.
Jag försöker!
- Isaiah! - Isaiah! Är allt okej?
Isaiah!
Säg omelett!
Det där var inte roligt!
Men du såg inte ditt ansikte.
Vänta. Var är bilden?
Man ska faktiskt inte skaka den.
Det är en rest från när kemikalierna
faktiskt var blöta på pappret.
Det är en myt som spreds av låten "Hey Ya!".
Ni vet: "Shake it like a Polaroid picture?"
Hey ya
Inga Outkast-fans?
Le!
Bra. Du hittade proppskåpet.
Nej.
Nej, det var inte där nere.
Okej, strunt samma, det funkar nu.
Idag blir en rolig dag. Jag vill att det roliga börjar,
så låt oss göra färdigt här innan alla kommer,
kl. 21.00.
Punktlighet är inte konstigt.
Det är ni som är konstiga. Jag är normal.
Att komma i tid är coolt.
- Hej! - Hejsan!
Hallå, hur sjukt är inte detta?
Det är sjukt. Hur fick du ner den?
Håll den.
Jag vet.
Boop!
Hallå, läget? Jag gillar den här dräkten.
Tack.
Ska du föreställa en sexig Keanu Reeves?
Jag är... Jag är spion.
Så skulle en spion aldrig säga.
Åh, nej, du röjde min täckmantel.
Låt mig gissa, du kom som dig själv.
Nej, jag kom som killen med hjärnskada.
Kolla vad jag hittade i köket.
Blä.
Eller hur? De är så coola. Det är maskar.
- Jag ser det. - Ja.
Jag vet inte vilken sort,
men jag ska nog googla det
och ta reda på det.
Oj. Intressant.
Ja.
Jättebra. Tur att jag kom.
Du fick bjuda in henne, men du gjorde det konstigt.
Det är ingen stor grej.
Hon hjälpte mig, så jag bjöd in henne.
Hjälpte dig med vad?
Vad kan hon möjligen
hjälpa dig med som jag inte kunde?
Jag är din flickvän, Isaiah,
så varför pratar du alltid med henne?
För att vi är grannar, och har alltid varit det.
Jag pratar även med brevbäraren.
Är du svartsjuk på brevbäraren nu?
Om det var en tjej i vår ålder
och du alltid pratade med henne, så ja.
- Va? - Jag klarar inte av det här.
Allison!
Nej, gör inte så.
Okej.
Fortsätt du spionera, sexiga spion.
Jag ska sticka.
Varför det?
Kom igen. Du vet varför.
Det gör jag inte.
Varför sa du inte till Allison att jag skulle komma?
Jag vet inte. Det kändes enklare att undvika det.
Om man inte säger saker
är det ibland bra.
Inte enligt min erfarenhet.
Du, det har varit konstigt.
Och Allison är bara stressad.
Nej. Våga inte skylla på Allison, okej?
Nu hatar hon mig på grund av nån skit du gjort.
Du ställer oss emot varandra!
Jag ställer inte nån emot nån!
Hur menar du?
Du kan bara prata med mig när din flickvän inte är här.
Hör du det?
Jag är inte en tjej du fuskar med.
Varken på prov eller fester.
Nej, nej... Margot!
Vänta!
Vad är det?
Vill du se mig äta en mask?
Visst, varför inte.
Hallå, allihop!
Hej. Kan nån gissa min utklädnad?
I år tänkte jag gå som ägaren av huset,
som för tillfället tas sönder av ett gäng tonåringar.
Ja. Så det är dags att gå, okej?
Innan jag ringer polisen.
Alla går ut!
- Vad händer? - Han ringde polisen!
Vad händer?
Festen är slut, kom!
Har du sett Allison? Inte?
Hallå, har nån av er sett Allison?
Ja, var snäll och gå, men försiktigt på grund av ansvar.
Snubbla inte. Tack så mycket.
Ja. Se det som en inflyttningspresent.
Herregud.
Tor? Det måste vara Tor.
Abonnenten kan inte nås för tillfället.
Hallå.
Stack du också?
Vet du åt vilket håll vägen är?
Okej.
Okej, lycka till.
Allison?
Hallå, det är bara jag! Det är jag!
Det är Isaiah! Sluta!
Det är okej.
Du är okej.
Jag har dig.
Kom, så tar vi dig härifrån. Kom.
Hon tar ledigt i ett par dar, men Allison repar sig.
Hon tror att det bara var ett dåligt skämt eller nåt.
Skönt att hon mår okej.
James, var höll du hus hela kvällen?
Du missade allt det roliga.
Sam och jag genererade
en massa roligt på egen hand.
Jag väntar på att du ska fråga.
- Vi hånglade! - Va?
Typ. Det var kort.
Jag tror att det var han som bröt upp festen.
Titta inte!
Han vet inte vilka vi är.
Ursäkta mig, allihop.
Jag letar efter Isaiah Howard.
Isaiah Howard?
Söker Isaiah Howard.
Här är han.
Jag har ångest.
"Yoink!"
Du glömde nog den hemma hos mig igår kväll.
Jag menar, det är min väska.
Oj, vad snällt av dig
att köra hela vägen hit.
Av en ren slump
var jag faktiskt på väg hit ändå,
för jag är er nya engelsklärare. Jag är Mr Bratt.
Jag har ingen aning om hur den hamnade hemma hos dig.
Vilket konstigt mysterium.
- Eller hur? - Ja.
Ett mysterium! Och, hör på,
jag älskar engelska, mitt favoritämne,
och jag pratar det hela tiden.
Så nu ska jag gå...
Jag var i din ålder en gång i tiden.
Jag vet hur roligt det är att fatta hemska beslut.
Eller ska jag säga,
jag vet att du har en hjärna
som uttryckligen är designad
för att fatta hemska beslut,
så jag är inte ens arg över det.
Är du inte?
Nej. Hör på,
du verkar vara en bra kille, så...
Jag försöker vara det, sir.
Det tror jag säkert.
Så låt oss bara låtsas
att det här aldrig har hänt, okej?
Inga föräldrar behöver få veta det.
- På riktigt? - På riktigt.
När vi har vår första lektion ihop
börjar vi från grunden.
- Är det sant? - I gengäld vill jag att du
ska sprida budskapet till dina vänner
att från och med nu
bor det nån i mitt hus,
och därför passar det inte längre
för sociala tillställningar.
- Okej. - Okej? Kan du göra det?
- Är det allt som behövs? - Ja.
- Absolut. - Jättebra.
- Tack, Isaiah. - Tack.
- Du, innan du går... - Ja?
Här är nyckeln till ditt hus.
- Nämen, vad snällt av dig. - Ja.
Så gör man, va?
Jag lär mig det. Jag tror inte att jag gör det rätt.
Det här blir jättebra. Vi skrattar åt det här en dag.
- Ja. Tack, Mr Bratt. - Trevligt att träffas.
Detsamma!
Vad fan?
Kan jag hjälpa dig?
Mår du bra?
Oj, hallå! Vad är det med henne?
Nötallergi. Hämta skolsköterskan!
- Hämta skolsköterskan! - Fort!
Säg att du har din EpiPen, va?
Hämta skolsköterskan!
Titta! Beredd?
Beredd?
Margot!
Hej, hur går det? Kan du andas?
- Jag mår bra. - Djupa andetag, lugnt och fint.
Jag mår bra, ingen fara.
- Andas lugnt. - Jag mår bra. Tack.
Jag mår bra.
Hallå, James! James!
- Isaiah! - Du, förlåt mig.
Det var mitt fel. Jag fick springa från skolan för att hitta dig.
- För vad? - Det är ett nödläge.
Du måste se de här! James!
Se vad?
Va?
James, de här fotona
tog jag på Allison och Margot.
De jag tog i huset,
innan det faktiskt hände,
vilket är omöjligt!
Okej, lugna dig. Vad är det du säger?
Jag säger att kameran är hemsökt.
En hemsökt kamera, och du måste tro mig!
För att du hittade den i källaren där den där killen dog.
Ja.
Ja, det... det är precis det jag menar.
Okej, det låter logiskt.
Får jag se kameran?
- Snälla. - Ja, men var försiktig.
Det är nån besatt djävulssak där inne.
Okej?
Varför? Varför gjorde du så? Det var inte okej!
För att det inte finns några besatta kameror!
Det är inte äkta! Vet du vad som är äkta?
Repan på min helt nya fullt utrustade Rubicon.
Jag har väntat på den i ett år!
Nu måste jag sms:a min mamma!
- Hej, Margot? - Hej.
Jag skulle bara lämna av mina saker
och komma över till dig
och bara... tacka dig så mycket
för att du räddade mitt liv.
Jag kan inte fatta att jag valde fel bar.
Det har aldrig hänt...
- Du, är nåt på tok? - Ja.
Kan du ta en titt på det här?
Herregud, du vill inte att jag visar för nån, va?
- Vad är det med dig? - Varför pratar du med kameran?
För att den försöker förstöra min framtid.
- Va? - Det var därför du höll på att kvävas.
Nej, det var för att jag åt fel bar.
Nej, det är samma sak som hände med Allison.
Och om jag spelar i morgondagens match
kommer jag att bli dess nästa offer.
Men om jag inte spelar,
då hoppar scouterna över mig
och jag får inte mitt stipendium.
Så, oavsett vad
har den här grejen mig fången.
Jag behöver verkligen din hjälp med det här.
Jag tror inte på det här.
Jag vet hur galet det låter.
Nej, inte det. Det här, vi.
Jag trodde att du kom för att titta till mig,
se hur jag mådde för en gångs skull.
Men som vanligt handlar det om dig igen.
Du får det alltid att handla om dig, och...
Jag vet inte vad som händer med dig just nu,
men jag kan inte vara den som du alltid kommer till
- när du har problem. - Jag vet.
Jag vet, och jag är ledsen, men jag svär, det här är annorlunda.
Nej. Du får lösa det här själv.
Okej? Jag har fått nog.
Du kan inte skada mig om du inte existerar.
Så här blir det.
Jag tänker inte spela det spelet,
jag ska vinna det spelet, och du kan inte göra nåt åt det!
Kom igen! Ja!
Kom igen nu!
Heja Titans! Heja!
Heja Titans!
Okej. Kom igen!
Bra! Det är vårt anfall, kom igen!
Sex till, raring! Kom igen!
En-åttio!
Set, hut!
Ja!
Så ska det se ut!
Isaiah är het ikväll!
Det avslutar första halvlek,
och era Port Lawrence Titans leder med sex.
Vad var det jag sa?
- Berätta! - Vad var det jag sa?
Sa jag inte att det här är vårt år?
Sa jag inte att det här är vår tid?
- Ja! - Sa jag inte att glansdagarna
- finns här vid våra fingertoppar? - Jo!
- Bäst att ni håller upp dem! - Ja!
Okej, vi har en halvlek kvar!
Vi går ut och håller kvar intensiteten,
och avslutar starkt!
- Nu tar vi vinsten. Vi gör det! - Nu kör vi!
Okej, ut med er.
Kom igen!
Coach!
- Coach, ta ut mig! - Du gick precis in!
- Snälla! - Kom igen!
Hur lyder planen?
Okej, just det.
Just nu handlar det inte om spel,
utan om mål, okej?
- Vilket är vårt mål? - Att vinna.
Nej. Målet är att skydda quarterbacken.
Okej? Det är ert nya mål.
Det är inte målet. Målet är alltid att vinna.
I vanliga fall är det målet.
Men just nu är ert nya mål
att skydda mig,
även om det betyder att vi förlorar, okej?
- Det finns ingen logik i det. - Jo, det gör det!
Det är fullständigt logiskt!
Har du tappat det helt?
Kom in i matchen!
För fan! Vad håller ni på med där ute?
Fördröjning av spelet! Överträdelse, nummer 11.
Fem yard-straff. Fortfarande första down.
Lång nord 24-slot!
Kom igen!
Lång nord, 24...
Kom igen!
Säg vilken snap, Isaiah!
Åt helvete med det här!
Domaren! Time!
Vad gör han?
Stoppa matchen! Kan nån stoppa matchen!
- Mamma, vad är det? - Kan nån stoppa matchen!
- Nåt är fel. - Va?
Undan! Bort från mig!
Isaiah!
- Isaiah! - Rör dig inte.
- Herregud. - Se på mig. Se på mig.
Sjukvårdare! Ta hit en bår!
- Nej. Titta bara på mig. - Andas bara.
Andas bara. Hjälp är på väg.
Titta på mig.
Ligg kvar!
Ligg kvar.
Se på mig!
Herregud.
Hur är det?
- Vann vi? - Ja.
Men det spelar ingen roll.
Jag pratade precis med läkaren,
och hon sa, baserat på din ålder och röntgen,
känner läkaren sig optimistisk.
Om du verkligen kämpar med sjukgymnastiken,
kan du återhämta dig helt,
och missar nog inte ens ett steg.
Okej, men nämnde hon en tidsplan?
Det kommer att ta lite tid.
Du vill inte stressa.
Hur länge?
Om allt går smidigt...
sex till åtta månader.
Det slår ut mig för säsongen, pappa.
Jag missar mitt stipendie-fönster.
Oroa dig inte för stipendiet.
Jag ska hitta ett sätt att betala terminsavgiften.
- Ben? - Men... Vad?
Vad?
Vi löser det.
Fokusera bara på att läka, okej?
Tro mig.
- Säg att du tror mig. - Ja, jag tror dig.
Du fixar det här.
Vila lite nu.
- Vad gör du här, Nora? - Han kommer besöka
faderns synder i alla våra barn.
Vad pratar du om?
Jag såg Biddle!
Han har återvänt, Ben.
Han har återvänt för att få oss att betala för det vi gjorde mot honom.
Det här tar inte slut med Isaiah.
Skämtar ni med mig?
Hörni, kom igen! Vi hade en överenskommelse.
Huset är inte längre ett partyställe.
Hallå.
BASERAD PÅ SKOLBOKSSERIEN SKRIVEN AV R.L.STINE
OCH SKAPAD AV PARACHUTE PRESS
Undertexter: Mattias Backström