I… igaz, amit Jen mondott?
Komolyan elmész a Rémálom táborba?
Kérlek, ne menj!
Rossz előérzetem van.
Szellemek nem léteznek, Stink. Megleszek.
És ha tévedsz?
Matty!
A Libabőr előző részeiben.
Segítenünk kell Hannah-nak.
Ha neki tudunk segíteni, talán apámnak is.
Segítség!
Nekik már késő. Gyere!
Gondolj másokra! Tartsd…
Apa!
Segítsen!
Segítek, de gyorsan kell cselekednünk.
Apátoknak nincs sok ideje hátra.
Srácok, biztos le akartok menni oda?
Mert Cece-vel muszáj mennünk. A mi apánkról van szó.
- Devin, ezt már megbeszéltük. - Együtt csináljuk végig.
Mi ez?
Mindenki kap egy dózist a szérumból.
Tök jó lett volna, ha szól előtte.
- Ez csak a bebábozódástól véd meg. - Remek!
És ami a videón volt?
Valami mászkál odalent.
- Azt elintéztem. - Maga…
Bocs, de kicsit több infó kéne.
- Már rég megöltem. - Elnézést! Hogy mondja?
Azzal a szérummal, amivel most minket is beolt?
Magamon már sokszor használtam.
Aha, ez nem valami megnyugtató.
Ebben a táskában van felszerelés vészhelyzet esetére.
Elemlámpák, takarók.
Ha túléli, meztelen lesz.
Egyik trauma a másik után.
Ne feledjétek!
A szérum csak egy óráig hat.
Itt egy utolsó adag apátoknak.
Amikor őt felébreszti, a hajót is felébreszti.
- Mi? A hajó fel tud ébredni? - Mit tudom én!
Szóval ez tutira visszahozza apámat, ugye?
Ezt megígérhetem.
Ne feledjétek!
Ha még lent vagytok, amikor a szérum hatása elmúlik,
a központi termet mindenképp hagyjátok el!
Bekapcsolom a tartalékgenerátort,
és nyitva hagyom az ajtót.
Oké.
Sajnálom.
Ne!
Libabőr: AZ ELTŰNTEK
Ezt nem hiszem el!
Srácok?
Ezt meg kéne néznetek.
Most mitévők legyünk?
Egyáltalán mit tehetünk?
Maradjunk a tervnél! Gyertek!
Ó, te jó ég!
Ne, apa!
Ne! Ne érj hozzá, Cece!
Jól van.
- Csináljuk! - Oké.
Azt mondta, ha beválik, a hajó is magához tér.
Úgyhogy készüljünk fel!
- Mégis mire? - Hogy felébred a hajó.
Mit tudom én!
Menni fog.
Egy kicsit most csalódtam.
Ó, te jó…
Apa! Istenem! Akkor most…
- Igen, lélegzik. - Oké.
És a szemgolyója?
A fejében van. Ott, ahol lennie kell.
Srácok!
Már értem, mit jelent, hogy magához tér.
- Azta! - Ó!
Ki kell mennünk innen.
- Most! Mozgás! - Oké. Segítsetek!
Segítsetek talpra állítani!
- Emeljétek! Gyerünk! - Menjetek!
Gyerünk! Menjetek! Jön!
Csukjátok… csukjátok be!
Helló!
A haverom az ifjúsági szabadlábra helyezési központban
jött nekem egy szívességgel,
- és lenyomozta Alexet. - Ó!
- Kösz szépen! - Ja.
De van egy bökkenő, igaz?
A rendszernek semmi baja,
de hirtelen a GPS-jele eltűnt.
Eltűnt? Hogy tűnhet el?
Olyan mobilinternet-előfizetése lehet, mint nekem.
Az én mobilom is folyton süket.
Oké. Morales! Én…
Alex barátait sem érem utol.
Nem jött haza takarodóra. Egyáltalán haza se jött!
És Anthony is eltűnt, szóval valami nem oké. Tudom.
Létezik, hogy levette a nyomkövetőjét?
Nem. Ha…
Ha megpiszkálták volna, a rendszer érzékelné.
Akkor hogy történhet ilyesmi?
Talán a föld alá ment valahol,
mondjuk egy metróállomáson
vagy ilyesmi. Biztos van rá tökéletesen ártatlan
és észszerű magyarázat, jó?
Ha összedugjuk a fejünket,
biztosan… Akkor szerinted csak…
Tudod, mit? Jó ötlet.
Jobb, ha lépsz az ügyben… Akkor később talán találkozunk.
Szólj, ha tehetek még valamit!
Valószínűleg nem most kéne elmondanom, hogy szeretlek.
Hű!
Ez hasznosnak tűnik.
- A francba! - Bocs!
- Össze vagyunk zárva
a földönkívüliekkel. Ne hozd rám a frászt!
Az én hibám. Igazad van.
- A többiek találtak valamit? - Nem.
Egy nagy körfolyosó az egész.
Csak a nagy termen át lehet kijutni.
Ahol az óriási, mérges űrhajó van.
Igen. Igen, ott.
Vészesen nyugodtnak tűnsz…
a történtek…
ellenére.
Pedig nem… vagyok.
Nagyon félek.
Mindenféle gondolatok cikáznam a fejemben.
Mi van, ha mondjuk soha többé…
nem ehetek palacsintát, vagy nem láthatom a napot vagy anyut?
Devin… mi van, ha mi…
Hékás!
Kijutunk innen, rendben?
Csak ne kérdezd, hogyan!
Sziasztok!
- Ne ijesztgess! - Ne ijesztgess!
Hé! Azta! Na jó…
Apa magához tért. Gyertek!
Végig itt volt.
Ha csak tovább kerestem volna…
Olyan fiatal!
Nézd csak a haját! Mindig is jó sérója volt.
Tudom, hogy furcsa ilyet mondani,
- de a sokk hullámokban tör most rám. - Tényleg király a haja.
Fel kell élesztenünk.
A nő csak egy adagot adott abból az új szérumból.
Azt neked adtuk be.
Ja, aztán meg bezárt ide minket kaja,
- víz és térerő nélkül. - Apa, mihez kezdünk?
Figyeljetek! Tudom, hogy reménytelennek tűnik a helyzetünk,
de a következőt csináljuk.
Nem, gőzöm sincs. Én…
Bocs! Azt hittem, meglesz…
a mondat végére, de…
Oké. Ki kell nyitnunk az ajtót.
Onnan fentről, az irányítóteremből
ki tudtam nyitni, de idelentről kizárt. Esélytelen.
Rosszabb a helyzet, mint az imént gondoltam.
- Oké, apa. Apa! - Oké.
Várjatok! Dev!
Az első éjjel
itt voltál, és az ajtó kinyílt, igaz?
- Igen. - Hogyan? Mi történt?
Oké. Honnan kellett volna tudnom, hogy a transzformátor felrobban,
ha belenyomok egy csapszegvágót?
Oké, itt!
Amikor Trey elintézte a transzformátort, a létesítmény nem kapott áramot,
és az ajtó kinyílt.
Ramona ezért tartja áram alatt ezt a helyet.
Olyan ez, mint egy óriási páncélszekrény egy elektromos zárral.
Csak ki kell találnunk, hogyan csapjuk le az áramot
idebentről.
- Gyorsan… - Mit csinálsz?
Én történetesen tanultam villamosságtant.
Egész jó is voltam belőle. Kaptam egy hármas fölét.
Egy hármas fölét?
Oké. Van bárki másnak bármi köze
a villamoságtanhoz?
Igen. Egyszer bebikáztam anyu kocsiját.
Én értem az áramkörleírásokat.
Ezt nézzétek!
Ez a négy talapzat össze van kötve.
Ha bekapcsolják, a mennyezet kinyílik.
Így hozhatták be a hajót.
Oké, ez szuper, de minket most csak az ajtó érdekel. Koncentrálhatnánk arra?
Jó, persze. Csak mondom, oké?
Az áram befut a megfigyelőterembe
itt, és ott van egy biztosítékdoboz.
Itt.
- Biztos vagy benne? - Aha…
- Biztos. - Oké, jó.
Trey áramszünetet csinál, az ajtó kinyílik,
és mindenki fut, ahogy csak bír.
Srácok! A szérum hatása egy órával ezelőtt elmúlt,
oké?
Ha belépünk abba a terembe, mindannyian olyan
burokban végezzük, mielőtt elérnénk a lépcsőhöz.
Tudom, hogy rendszerint én vagyok a bohóc,
de ezt ki kellett mondani.
Ja, jobban is bírunk, amikor bohóckodsz.
- Eszem is van ám. - Ó, igazán?
Hé!
Valaki ismételje el,
hogy Ramona apja hogyan hatástalanította a hajót!
Talán apátokkal kéne mennem.
Csak egy védőruha van.
De apa! Mi van, ha tévedsz, és a terv nem válik be?
Ha tévedek, akkor már nem számít.
Csak az számít, hogy ti kijussatok.
Megmentettetek. Most én jövök.
Kérem!
Apa?
Gyere ide!
Ne aggódjatok! Seperc alatt kijövök.
Nem inkább secperc alatt?
Máris kötekedik.
Igen.
Jól van. Amint behelyezem a tartályt…
- Trey lekapcsolja az áramot. - És futunk, ahogy bírunk.
Jól van. Menjetek! Srácok, indulás!
Gyere!
Ott van a tartályoknál. Készen állsz?
Kész vagyok.
Lássuk!
Apa!
Oké, megcsinálta. Menjünk!
Mi…
- Ez a terved? - Legutóbb bevált.
Menjetek! Nyomás!
C+, bébi!
- Apa! Gyere! - A kapcsolat megszakadt.
Tartanom kell, amíg kimentek.
- Nélküled nem megyünk. - Máris megyek utánatok.
- CJ, vidd ki őket! Menjetek! - Nyomás!
Menjünk! Most! Gyerünk!
Gyere!
- Apa! - Apa, gyere! Mi kint vagyunk!
Srácok, azt hiszem, beindul egy másik tartalékgenerátor.
- Az ajtó záródik. - Hol van?
- Visszamegyek. - Ne! Nem mehetsz!
Már záródik, szóval…
De miért nem jön?
Srácok, gyertek! A generátor 20%-on van.
Segítsétek fel!
Srácok, gyerünk! Negyven százalék.
Jól vagy?
Ötven százalék.
Hetvenkét százalék! Igyekezz!
- Lejárt az idő. - Apa, gyere!
Apa, majdnem meghaltál.
Nem… nem tudtam otthagyni őket.
- Meg kellett mentenem… - Matty?
Bocs…
Nem volt időnk bevásárolni.
Fel tudok ajánlani egy kombuchát.
A tesóm már nem issza.
- Kombucha? - Aha.
Oké.
Szóval Mattyvel rokonok vagytok?
Ja.
És itt laksz vele?
Ami azt illeti, csak látogatóba jöttünk a nyárra.
Te jó ég! Az íze…
Igen.
Már értem, a tesód miért nem issza.
Na ja…
Ami azt illeti, más volt az oka,
hogy már nem él vele. Hosszú történet.
- Mi már találkoztunk, igaz? - Igen.
Igen, találkoztunk.
Sejtettem.
MATTY CUCCAI HA KINYITOD, MEGHALSZ!
A NÉGY ELTŰNT TINIT HALOTTNAK NYILVÁNÍTOTTÁK
Megtaláltad a régi cuccaidat.
Te vagy Stink?
Tudod, hogy utálom, ha így hívsz.
Kezd derengeni, hogy mi történt.
Mire visszarohantam, ti eltűntetek.
Jen velem volt. Mi…
Hívtuk a rendőrséget. Azt mondták…
Azt mondták, hogy megfulladtál.
De anya…
Anya sosem volt a régi.
Mi… mindenhol kerestünk, Matty.
- Mindent… mi mindent megpróbáltunk. - Elhiszem.
Semmi baj, Stink.
Szóval a kisöcsém megöregedett.
Hát, én…
Sportolok, és egészségesen étkezem.
Nem látszik.
És én…
Botanikus lettem.
Hű, ma ezen lepődtem meg legkevésbé.
Szóval Cece és Devin…
a te gyerekeid?
Az unokahúgod és unokaöcséd.
Büszke vagyok rád.
Annyira hiányoztál!
Nem akartam, hogy visszamenj.
- Rossz előérzetem volt. - Nagyon-nagyon sajnálom.
Jen, gyere be! Matty hív.
Anthony, nem megy.
Ez túl… Ott voltam a temetésén.
Ez túl sok.
Csak beszélni szeretne veled.
Anthony,
nem csak arról van szó, hogy leülök csevegni a gimis pasimmal.
Négy halottnak nyilvánított gyerek van
a házadban. Zsaru vagyok.
- Szólnunk kell valakinek. - Hé! Nem mondhatjuk el senkinek.
Láttad az E.T.-t, ugye?
Elvinnék Mattyt, és soha többé nem látnánk.
Akkor mi a terved? Ez nem egy ottalvós buli.
Nem tudjuk, mi ez.
Azt tudjuk, hogy van egy idegen hajó
a Jerome-erőd alatt, és nem musicalt
nézni jöttek. Meg kell állítanunk azt az izét.
Az egyetlen ember, aki tudja, hogyan, az… dr. Ramona Pamani.
A nő, aki megpróbálta megölni a gyerekeinket?
Aki megolvasztotta a levágott fejedet?
Aki nem engedte, hogy lássuk Mattyt,
Sameert, Nicole-t és Hannah-t 30 éven át?
Az a nő?
Úgy tűnik.
Jen, figyelj!
Ez nem egy kazetta, amit elrejthetsz.
Szembe kell néznünk a dologgal, méghozzá együtt.
Oké.
Az emberek most így ismerkednek?
Ja, nem úgy tűnik, hogy tetszik nekik.
Kinek nem jön be a Vak szerelem? Őrület!
Miből gondolod, hogy 40-es tinédzserek,
akik földönkívüli bábokban éltek, olyan műsort néznének,
ahol behálózzák őket?
Szóval… a tévé rendesen lezüllött.
Na mindegy. A srácok szeretnének kimozdulni,
mondjuk sétálni, vagy ilyesmi.
De Matty bácsi…
Csak Matty. A bácsi dolog elég fura.
- Jó, kúl. - Aha.
Kúl.
Szóval,
apa azt mondta, hogy itt kell maradnunk,
és senkinek ne szóljunk, amíg vissza nem ér.
Elég komolyan gondolta.
Tudom, miért gondolja így az öcsém, aki már a bátyám,
de a srácokra ráfér a friss levegő.
Ja, persze. Elhiszem…
Sokáig sínylődtek a bábokban.
- Devin? - Mi az?
Apa mindjárt hazaér.
Jó. Ők is hamar visszaérnek, nem?
- Naná! Kúl. - Ja, kúl.
- Nem. - Kúl!
Nem, csak semmi „kúl”! Nincs „kúl”!
Hadd emlékeztesselek rá, hogy ők, akik elvileg halottak,
már bocs, nem lófrálhatnak
csak úgy együtt az utcán.
Igaz.
Mi van…
Mi van, ha külön-külön mennek?
Én… mehetnék Hannah-val.
Mi… vagy nem. Én csak…
Nem… nem muszáj Hannah-val mennem.
Na mindegy. Nicole nagyon szeretne inni egy kávét.
- Rá van kattanva. - Még mindig.
Ja.
Én nem mehetek a kávézóba zárás után.
Oké, legyen!
Jó. Majd én elviszem Sameert
kajálni az étterembe.
Meg is van.
Cece, én maradhatok, ha attól jobban érzed magad.
Oké. Jó. Legyen!
- Ilyen biztonságos… - Jó.
- …tervet még nem is hallottam. - Aha.
Ez az!
- Anthony, állj! - Mi van?
Ezúttal hagynod kell, hogy én beszéljek.
Miért? Oké.
A pupillák szimmetrikusak.
Életjelek normálisak.
Még egy dózisnak elégnek kell lennie.
Ez most komoly?
Tegye le! Most! Lassan!
Az apja az.
Mindazok után, amit velünk tett. Nem állít meg maga semmit.
Nem tudom egyedül folytatni. Vissza kell kapnom az apámat.
- A gyerekeink élete árán? - Ramona?
Apa!
- Ramona. - Igen?
- Mióta? - Ötvenöt éve.
Azóta dolgozom a 429-es szérumon.
Tökéletesítettem. Emberi kísérleteket végeztem.
Bevált. Így tudtalak visszahozni.
Jaj, ne! Mit tettél?
- Megmentettelek. - Nem.
Nem lehet…
Túl sok idő telt el, Ramona. Ramona, tévedtem.
El kell engedned.
Ne!
- Ne! - Ez…
- Ez nem én vagyok. - Ne!
Na, ezt nem!
Az nem használ!
Használja a szérumot! Ne…
- Menj! - Gyere!
- Kösz. - Szívesen.
Anthony, ha ő ilyenné változott, akkor…
- a gyerekek. - A gyerekek.
Megállnál egy pillanatra?
Nem érzem jól magam.
Mondtam, hogy ne egyél annyi tojástekercset!
Nem, ez nem én vagyok. Ez nem…
A TÉSZTAKUNYHÓ
Erre van.
Várj! Hova lett?
Régen itt állt a ház, ahol laktam.
Sajnálom. Folyton lebontják a menő épületeket,
hogy luxustársasházakat húzzanak fel bennük trendi reggelizőhellyel.
Hé! Jól vagy?
Ez nem én vagyok. Ez nem…
Oké…
Oké.
Oké…
- Mi? - Te jó ég!
Frankie, vigyázz!
- Trey! Ne! Trey, ne már megint! - Átváltozik. Gyere!
Ez te vagy gyerekként? Tök cuki.
Igen. Akkor kezdődött a király sérós korszakom.
Tolok egy kis SunnyD-t. Kérsz?
- Az nem tudom, mi. - Most viccelsz?
Olyan, mint a narancslé, csak jobb.
Hé! Jól vagy?
Ez nem én vagyok.
Oké…
Srácok, találtam még fotóalbumokat.
Hahó!
- Hova lettetek? - Ne mozdulj!
Mi történik? Matty hol van?
Ott.
Mind földönkívüliek!
- Tudom! - Elkapták Treyt.
És CJ-t.
Srácok!
Istenem!
Oké.
Istenem!
Oké.
Oké. Mennünk kell! Gyerünk! Indulás!
- Oké. - Mit tegyünk?
Én nem… Nem tudom. Nem…
- Bebábozódtak. - Matty és a többiek átváltoztak.
- Istenem! Elkéstünk! - Nem. Még nem.
Gyere!
- El kell engednünk a hajót. - Micsoda?
Csak gyere! Indíts!
Fura. Amikor a burokban voltam,
valamiféle kapcsolatot éreztem velük.
Ramona apja is érezte. Ezért mondta, hogy: „El kell engedned.”
Csak védték magukat.
Nem rosszak.
Nos, érdekesen adják a tudtunkra.
- Hallottad? - Igen.
- Kösz. - Rendőr vagyok. Ez a dolgom.
Én botanikus vagyok. Nekem nem ez a dolgom.
Ez volt az utolsó nyilam.
Gyere!
Ez nem tartja vissza sokáig.
Biztos, hogy beválik?
Nem.
Úgy tervezték, hogy az egész padló kinyíljon.
Láttam a műszaki rajzot. Te menj azokhoz!
Csak… kapcsolj be mindent!
Ez őrület! Csak úgy elengeded a hajót?
És a gyerekek?
Jen, így mentjük meg a gyerekeket, oké?
- Ez az egyetlen esélyünk. Mehet? - Igen.
Rajta!
Anthony!
Stink.
Mennem kell. Ezúttal nem jöhetsz utánam.
Ne, Matty, kérlek! Ne menj el!
Most nem menthetsz meg,
de Cece-t és Devint még igen.
Ideje elengedned.
Anthony.
Jól vagyok.
Mind jól vagyunk.
Magukkal visznek minket.
Anthony!
Megcsináltad.
Megmentetted a gyerekeket.
Rendben lesznek.
Cec, Devin, gyertek!
Ó! Szia, Alex!
- Gyere, Cec! Indulás! - Oké.
Anyukád azt mondta, ne késsünk, és szeretnék útközben
beugrani a kedvenc fagyizómba is.
- Szereted a fokhagymát, ugye? - Persze.
Oké. Dev!
Szóval, voltál már távkapcsolatban?
Még sosem voltam semmiben.
Úgyhogy talán teszek egy próbát.
Oké. A vitaverseny első fordulója
cak pár hét múlva lesz, szóval…
Ó! Azt hittem, azt lemondtad.
Nem. Imádom, csak…
többé nem más okból csinálom.
Akkor ott leszek. Oké.
Jól van.
De nem akarom, hogy elmenj.
Oké.
Tessék?
Beszéltem apámmal,
és nem akarom itthagyni egyedül.
Különben sem vagyok olyan, mint Cece. Utáltam a St. Agnest.
Úgy érzem…
Nem is tudom. Úgy érzem, itt megtaláltam a társaságomat.
Egy kicsit.
Gravesend Gimi, 2025-ös évfolyam!
Igen. Kicsit a véremben is van.
Hé, szia!
Már nem kell titkolóznotok. Magamnál vagyok.
Oké.
Hű, de sokan lettetek! De édes! Köszönj el!
- Ó, Anthony! - CJ, szia!
Szasztok, skacok! Gondoltam, illő módon elköszönök.
- Tojástekercs! - Tojástekercs!
Köszi, CJ!
Visszakaptad az állásodat?
Igen, és elő is léptettek ám.
Anyukám szerint menedzserként végre tündökölhetek.
Szóval felfelé buktál.
Gratulálok! Ölelés!
Nos, srácok…
- Hiányozni fogtok. - Szeretlek titeket.
- Bocs! Gyerünk! Induljunk! - Jól van.
Oké. Azta!
- Sziasztok! - Oké.
- Sziasztok! Máris hiányoztok! - Sziasztok!
Oké.
Cece…
Oké. Menjünk!
A kanapéra, csajszikám.
Ajjaj, baj van.
A feliratot fordította: Császár Hédi