Dědo.
Vyprávěj mi něco.
Ano?
Dobře.
Přines mi pohádkovou knížku.
Ne, takhle ne.
Chci skutečný příběh.
Hm…
Skutečný příběh?
Jo.
Skutečný příběh,
který se předává z generace na generaci už od prapradědečka.
To chci slyšet.
Tak dobře.
Paráda!
Tento příběh si lidé vyprávějí již po mnoho věků.
Je to legenda o zkáze, kterou přinesly lidské skutky.
BASTARD‼ -HEAVY METAL, DARK FANTASY-
PEKELNÉ REKVIEM
Kdysi dávno, ještě předtím,
než existovali trollové, skřeti a šotci.
Svět lidí byl mnohem bohatší než dnes.
Stavěli města s obřími věžemi, a ohromná magie starodávného světa,
která je již navždy ztracená, rozsvěcovala noční oblohu.
Městy projížděly ocelové kočáry.
Díky ocelovým ptákům létajícím po obloze
mohli lidé překonávat oceány a cestovat, kam jen chtěli.
Byli tak vyspělí,
že dokonce dokázali cestovat ke hvězdám vysoko nad oblohou.
Páni.
Avšak prosperující lidská civilizace
byla jako přezrálé ovoce, které co nevidět čeká pád.
Navzdory lidskému bohatství
jejich srdce ochladlo.
Zrada, závist a nedůvěra se šířily jako nemoc.
Nakonec se ti ubozí lidé začali starat jen o sebe.
Pak se zrodila tma.
Tma rozdělila lidstvo vedví
a nutila je vést válku proti sobě.
Lidé velkou magii, která jim přinesla prosperitu, překroutili
a vypustili na svět strašné zlo.
Hordu bohů démonů
vedených bohem zkázy Anthrasaxem.
SPOUŠTĚCÍ SYSTÉM
Kouzelníci a alchymisté se radovali.
Mysleli si, že tento bůh zbaví svět svárů.
Síla boha zkázy Anthrasaxe
byla opravdu děsivá.
Hory vyhodila do povětří
a moře proměnila v horoucí oceány krve.
Snášela na zemi blesky, rozervala zemi na kusy
a lidská města zachvátila plameny, které voda uhasit nedokázala.
Ničivá síla bohů démonů rozdrtila mnoho měst na prach.
Výsledek války se zdál být jasný.
Ale pak
se stalo něco nečekaného.
Lidé oslavující vítězství,
ne, celé lidstvo paralyzoval strach ze smrti.
Bůh zkázy, Anthrasax, ignoroval rozkazy svých stvořitelů
a náhle začal jednat z vlastní vůle.
Možná proto,
že mezi zvířaty, která magicky splynula, aby ho stvořila, byl člověk.
Díky svobodné vůli Anthrasax bohy démonů sjednotil.
Použil své mimosmyslové schopnosti
ke komunikaci s myslí každého živého člověka.
Já jsem vůle k ničení.
Jsem nový vládce a snesl jsem se na vás!
Od této chvíle vás budu soudit já,
lidé pošetilí.
Vyhlásil válku proti lidskosti.
Celé lidstvo vydalo zděšený výkřik plný zoufalství.
Armády po celém světě se spojily, aby bohy démonů zabily.
Začala zoufalá bitva.
Ale moc bohů démonů byla zničující.
Toho dne se do země vsákla krev nespočtu lidí.
Pokryly ji stovky milionů těl.
Tváří v tvář tomuto běsnění se lidstvo ocitlo na pokraji vyhynutí.
Koneckonců k tomu byli bohové démonů stvořeni.
Ve zdevastovaných pustinách,
které po sobě zanechali, čekal zbytek lidstva na smrt.
V zoufalství se i zlí a bláhoví lidé modlili za spásu.
Ale už bylo příliš pozdě.
A tehdy se to stalo.
Daleko na východě lidé uviděli
zlatý sloup světla, který vyrašil ze země
a s burácením vystřelil směrem k obloze.
Z oslnivého světla se vynořil obrovský stín,
který se zlým bohům postavil.
A překvapivě ten tvor
připomínal draka roztahujícího svá křídla
a zároveň obrovského člověka třímajícího v rukou meč.
Ty…
Dračí bojovník bez varování vydal bojový výkřik
a vznesl se do nebe.
A tak to začalo.
Tato dvě ohromná stvoření
se střetla v boji.
Jako by věděla, že jim je souzeno bojovat.
Boj mezi bohy démonů a dračím bojovníkem zuřil dál.
Lítá bitva otřásla základy Země
a několik kontinentů skončilo na dně oceánu.
Boj,
který trval celé týdny, nakonec dospěl ke konci.
Poslední útok dračího bojovníka
boha zkázy porazil.
Když se rozplynul kouř, lidé to uviděli.
Dračí bojovník uvalil na boha démonů čtyři pečetě
a uvěznil ho hluboko pod zemí.
„Ode dneška za 400 let
budou tyto pečetě zlomeny.
Ale můj potomek se znovu stane dračím bojovníkem
a boha démonů zničí.“
Slova byla zapsána jako proroctví,
znovu a znovu opisována, a do dnešního dne jsou bezpečně schovaná
v podzemí čtyř hradů na tomto kontinentu.
Hele, dědo.
Co se stalo s dračím bojovníkem poté, co porazil boha zkázy?
„Ach, velký bože války!
Tma byla zahnána.“
Zatímco lidé z celého světa nadšeně oslavovali,
dračí bojovník beze stopy zmizel.
A tak příběh končí.
Teď běž spát.
Dobře.
Dobrou noc.
Otče.
Co se pak se světem stalo?
Můj pradědeček mi řekl,
že při bitvě mezi dračím bojovníkem
a bohem zkázy zmizelo mnoho kontinentů.
Starodávná civilizace potkala svůj konec
a většina lidstva zemřela.
Ale lidstvo
stvořilo jiný druh magie, než známe ze starověku.
Magická civilizace se skokem rozrostla.
A elfové ve vnějších zemích
oplývají ještě většími znalostmi magie než lidé.
Každopádně lidstvo využilo novou magii,
aby přežilo až dodnes.
Ale pořád proti sobě vedeme války.
V každém věku
budou mít lidé spory o zemi, náboženství a rase.
Takoví my lidé jsme.
Proto jsem se konfliktu vyhl
a rozhodl se žít až tady.
Díky tomu jsem stále naživu.
Je ten příběh pravdivý?
Nevím.
Stalo se to před 400 lety.
Ale jedno ti řeknu.
Dračí bojovník je skutečný.
Ano, o tom vím.
Princ Lars z Meta-llicany povolal legendárního dračího bojovníka,
aby porazil toho zlého čaroděje jménem Dark Schneider, že?
Vskutku. Tehdy jsem byl v Meta-llicaně funkcionářem.
Jeden z rytířů mi řekl,
že draka viděl na vlastní oči.
Prý vypadal přesně podle legend.
Obr v brnění se dvěma velkými křídly na zádech.
V rukou třímal obrovský meč a štít,
byl to doslova dračí bojovník.
Nevím, jestli jsou staré legendy pravdivé.
Ale dračí bojovník se toho také účastnil.
To jediné je jisté.
Ale ani dračí bojovník nedokázal zlého čaroděje zcela zabít.
Ne, opravdu ho zabil.
Jen jsme nevěděli,
že na sebe ten zlý čaroděj uvalil kouzlo reinkarnace.
Narodil se znovu jako malé dítě
a jeden z Pěti rytířů ho našel.
Byl to Geo, velekněz z Meta-llicany.
Uvalil na to dítě kouzlo, aby jeho magickou moc zapečetil.
Zlý čaroděj
nikdy nebyl vzkříšen.
Avšak okolnosti
je donutily pečeť prolomit.
Poslové zlého čaroděje utvořili Temnou povstaleckou armádu.
S pomocí skřetů a šotků zahájili invazi na všechna království
na celém kontinentu.
Meta-llicana ve snaze bojovat proti Temné povstalecké armádě
pečeť zlého čaroděje prolomila.
Proč zlý čaroděj bojoval na straně svých bývalých poskoků?
Podrobnosti neznám.
Říká se, že začal mít svědomí, protože jeho magie
byla zapečetěná, a tak vyrůstal jako normální chlapec.
Ale nakonec
byla Meta-llicana zničena.
A Temná povstalecká armáda pustoší jednu zemi za druhou.
Je to vážné.
Ale boje se tak daleko, na tohle odlehlé místo
na hranici Meta-llicany a Jidáše, nedostanou.
Návštěva?
Už je to dlouho, Gizune.
Co tě sem přivádí?
Dostali jsme zprávu.
Povstalecká armáda v čele se samuraji z A-Ian-Maide
se snaží zabít Kall-sua, vůdce Temné povstalecké armády.
Zahájili rozsáhlý útok na Tiptou, bývalé hlavní město Jidáše.
Je to pravda?
Ano.
Rekrutují do své povstalecké armády další vojáky.
Přišel jsem s pozvánkou.
Býval jsi rytířem A-Ian-Maide.
Svůj meč jsem odložil před deseti lety.
Nemůžu ti pomoct.
No tak, chlape!
Tuhle bitvu jistě můžeme vyhrát.
Do útoku se zapojí dva z Pěti rytířů.
Samurajský mistr z A-Ian-Maide,
Nills Schon Mifune, a velekněz z Meta-llicany,
Geo Noto Soto.
Chceš říct, že Geo žije?
Slyšel jsem to.
Geo žije…
Pojď se mnou.
Pojďme A-Ian-Maide dobýt zpátky.
Otče, postarej se o dům, než se vrátím.
Odcházíš?
Jsem A-Ian-Maide zavázán.
Je pryč.
Ať vyhraje kdokoli,
doufám, že tato velká bitva bude poslední.
Hej, blbče!
Šlápls mi do obličeje!
To ti jen tak neprojde.
Posloucháš mě, Dark Schneidere?
A mimochodem,
ani jsi nám neřekl, že město je na obloze.
Sakra!
Bože, ty mě tak štveš!
Svět je v pěkné bryndě.
Bereš to vůbec vážně?
Sklapni, opičáku!
Co je mi po světě?
Mně na něm nezáleží!
Hej!
Ty hajzle!
Přestaň, Vai!
Pracky pryč od Joko!
Sahals jí na prsa.
Ehm, haló?
A co teda ten svět?
Vážně mi lezeš na nervy.
Drž se od Joko dál!
Joko?
Blbče!
Nemáš právo o ní mluvit.
Jak se opovažuješ mluvit o mé ženě?
Já tě zabiju.
Nebuď do sebe tak zahleděný!
Kdo říká, že je tvoje?
S Joko
jsme se nedávno v šatně málem dostali na první metu.
Cože?
Jak se ti to líbí?
Takže to jsi dělal, když jsem spal?
Jo? A co tohle?
Skoro jsme se ve vaně dostali na domácí metu.
Málem jsme to dotáhli až do konce.
To není možné.
K první metě jsme se dostali už mockrát.
Joko a já se známe mnohem déle, než si dokážeš představit.
Dark Schneidere! Vai!
Vypadněte odtamtud!
Cože? Přes ten rámus tě neslyším.
To je teda hlasité.
Zní to jako
zvuk…
Zatni zuby!
Připrav se!
Luciene!
Hele, další bourají.
Co jsou zač?
To jsou lodě čarodějů Šogun.
Všechny byly zasaženy
a teď padají.
Jak se to stalo?
To je
drak!
Strážce Krále karmínové slávy.
Zdá se,
že drak ty vzducholodě napadl.
A teď, když je zničil, odlétá pryč.
Podívejte se na to.
Mraky kolem Krále karmínové slávy se začínají rozjasňovat.
Co je to?
Luciene!
Luciene?
Ne…
Spadlo to na něj.
To nemůže být…
To ne…
Au!
To bolelo.
Je to problémový kluk.
Kámo, ty jsi ale opruz.
Proto nesnáším děti.
Cože?
Kdo sakra jsi?
Je tu i Lucien.
Tumáš!
Tak jo, lidi, je čas se spojit!
- Jo! - Dobře!
SLOUČENÍ
- Naskládáme se! - Naskládáme se!
Jsem zpátky!
Pohledný hrdina,
Dark Schneider!
Co?
Jeho tělo nedává žádný smysl.
Hej, Dark Schneidere!
Jak se opovažuješ se mnou házet jako s míčem?
Na co tak koukáš?
Nemáte, lidi, strach?
Všechny jejich lodě přistály
blíž k chrámu, kde je Sheila, než my.
Soudě podle míry devastace
to nemohl žádný z nich přežít.
Myslím, že „zřítily“ je vhodnější slovo než „přistály“.
Čaroděje Šogun zasáhl drak, spadli a zabili se.
Dobře jim tak.
Byl mezi nimi?
I kdyby někdo z nich přežil,
musí být vážně zraněn.
Pojďme za princeznou Sheilou.
Vy zatracení idioti!
Copak jste všichni slepí?
Ukaž se!
Vím, že se tam schováváš!
Damned!
Vedle.
Hlas?
Kde je?
Dobrý postřeh, čaroději Dark Schneidere.
Všiml sis mého stínu.
Ten stín mluví?
Není to…
Teď, když jsem vás potkal,
vás nemůžu pustit do chrámu.
Jsem pán stínů
a čaroděj Šogun.
Jmenuji se Bol Gil Bol.
Pán stínů?
Přesně tak.
Můžu ovládat všechny stíny, jak uznám za vhodné.
Nevytahuj se, pitomče!
Nedělej hlouposti.
Je to čaroděj Šogun.
Jestlipak to není Kai Harn.
Sean Ari s tebou není?
Ran se o tebe bojí.
Přestaneš někdy mluvit?
Ani to nezkoušej.
Mě nemáš šanci porazit.
Ani samurajové.
Cože?
Larsi! Slyšíš mě?
Slyším v hlavě hlas. Telepatie?
Co je, Dark Schneidere?
No,
vypadá to dost špatně.
Jde o mé oči.
Nic nevidím.
Vůbec nic nevidím.
Absolutně nic.
Asi je to tím šokem, jak mě srazila ta vzducholoď.
Co…
Cože?
Už vím, kde se Král karmínové slávy nachází.
Konečně jsem ji našel.
Poslední pečeť.
Překlad titulků: Karolína Ryšánková