Hej, bedstefar.
Fortæl mig en historie.
Hvad?
Godt.
Hent eventyrbogen til mig.
Nej, ikke sådan.
Fortæl en sand historie.
Altså…
En sand historie?
Ja.
En sand historie, der er gået i arv
gennem generationer helt tilbage til tipoldefar.
Det er det, jeg vil høre.
Okay så.
Fedt!
Dette er en historie, der er gået igen gennem tiden.
En legende om ødelæggelse forårsaget af menneskeheden.
BASTARD !! - HEAVY METAL, DARK FANTASY -
HELL'S REQUIEM
For længe siden i en tid, hvor der eksisterede
trolde, orker og gobliner i verden.
Menneskets verden var meget rigere end i dag.
De byggede byer af enorme tårne, og den enorme magi fra den antikke verden,
nu fortabt for evigt, oplyste nattehimlen.
Vogne af stål kørte gennem byerne.
Og ved at bruge stålfugle, der steg op på himlen,
kunne folk krydse havene og rejse, hvorhen de ville.
Menneskeheden var så avanceret,
at de endda kunne rejse til stjernerne langt over himlen.
Hold da op.
Men den blomstrende civilisation menneskeheden
var som en overmoden frugt, der var klar til at falde.
På trods af deres rigdomme
blev folks hjerter kolde.
Bedrag, misundelse og mistillid spredte sig som en sygdom.
Med tiden begyndte de ynkelige mennesker kun at passe på sig selv.
Da blev mørket født.
Mørket delte menneskeheden i to,
og drev dem til at føre krig mod hinanden.
Menneskene fordrejede den store magi, der havde bragt dem fremgang,
og frigjorde en frygtelig ondskab i verden.
En horde af dæmonguder
anført af Ødelæggelsens Gud, Anthrasax.
OPSTARTER SYSTEM
Magikere og alkymister jublede.
De troede, at denne gud kunne fjerne strid i verden.
Kraften fra Ødelæggelsens Gud, Anthrasax,
var i sandhed skræmmende.
Den sprængte bjergene i luften
og forvandlede havene til kogende oceaner af blod.
Den lod lyn ramme jorden, sønderrev jorden
og brændte menneskehedens byer væk med flammer, som vandet ikke kunne slukke.
Dæmongudernes destruktive kraft reducerede mange byer til ingenting.
Krigens udkomme lod til at være afgjort.
Men så
skete der noget uventet.
Folk, der fejrede sejren,
nej, hele menneskeheden blev lammet af frygten for døden.
Ødelæggelsens Gud, Anthrasax, ignorerede sine skaberes ordre,
og begyndte pludselig at handle af egen fri vilje.
Det kan være sket,
for de mange dyr smeltede magisk
sammen for at skabe dem, inkluderede et levende menneske.
Med sin frie vilje forenede Anthrasax dæmonguderne.
Og brugte sine ekstrasensoriske evner
til at kommunikere med ethvert levende menneskes sind.
Jeg er viljen til at ødelægge.
Jeg er den nye hersker, og jeg er steget ned over jer!
Fra nu af vil jeg dømme
jer, tåbelige mennesker.
Det var en krigserklæring mod menneskeheden.
Hele menneskeheden skreg af fortvivlelse.
Verdens hære forenede sig for at dræbe dæmonguderne.
En desperat kamp blev indledt.
Men dæmonguderne var overvældende.
Den dag opslugte jorden utallige menneskers blod.
Jorden var dækket af hundredvis af millioner kroppe.
Over for denne vrede var menneskeheden tæt på at uddø.
Det var trods alt det, dæmonguderne var skabt til.
I den ødelagte udørk
kunne den sidste rest af menneskeheden kun vente på døden.
I deres fortvivlelse bad selv de onde og de tåbelige om frelse.
Men det var allerede for sent.
Men da skete det…
Langt mod øst så folket
en gylden lyssøjle komme op fra jorden
med et øredøvende brøl, der skød op mod himlen.
Fra det blændende lys
dukkede en enorm skygge op foran de onde guder.
Og overraskende nok…
…lignede det både en drage, der spredte sine vinger,
og et kæmpe menneske, der svingede et sværd.
Du…
Uden varsel udsendte dragekrigeren et krigsråb
og fløj til himmels.
Og så begyndte det.
De to kolossale skabninger
var fastlåst i kamp.
Som om de vidste, at de var bestemt til at kæmpe.
Kampen mellem dæmonguderne og dragekrigeren rasede videre.
Kampen rystede Jordens fundament,
og flere kontinenter sank i havet.
Endelig
nåede kampen, der havde varet i ugevis, sin afslutning.
Dragekrigerens sidste angreb
besejrede Ødelæggelsens Gud.
Da røgen forsvandt, så folket det…
De så dragekrigeren sætte fire segl på dæmonguden
og forseglede guden dybt under jorden.
"Fire hundrede år fra nu
vil disse segl blive brudt.
Men min efterkommer vil igen blive Dragekrigeren
og tilintetgøre dæmonguden."
Ordene blev skrevet ned som en profeti,
kopieret igen og igen og er stadig gemt sikkert
i kælderen på fire slotte på dette kontinent.
Hej, bedstefar.
Hvad skete der med dragekrigeren efter at have besejret Ødelæggelsens Gud?
"Krigens mægtige gud!
Mørket er forvist."
Mens hele verden jublede,
forsvandt Dragekrigeren sporløst.
Og sådan slutter historien.
Læg dig nu til at sove.
Godt.
Godnat.
Far.
Hvad skete der med verden derefter?
Min oldefar fortalte mig,
at mange kontinenter gik tabt i kampen
mellem Dragekrigeren og Ødelæggelsens Gud.
Da oldtidens civilisation var væk,
døde det meste af menneskeheden.
Men menneskeheden skabte
magi af en anden slags end antikkens.
Den magiske civilisation voksede eksplosivt.
Og elverne i det ydre land
besidder endnu større magisk viden end menneskeheden.
Uanset hvad har menneskeheden udnyttet deres nye magi
og har overlevet indtil i dag.
Og vi fører stadig krig mod hinanden.
I enhver tidsalder
vil mennesker strides om land, religion og race.
Sådan er vi mennesker.
Derfor undgik jeg konflikter
og valgte at bo helt herude.
Takket være det er jeg stadig i live.
Er din historie sand?
Jeg ved det ikke.
Det skete alt sammen for 400 år siden.
Men jeg kan sige dig en ting.
Dragekrigeren findes.
Ja, det ved jeg.
Prins Lars af Meta-llicana tilkaldte den legendariske dragekriger
for at besejre en ond troldmand ved navn Dark Schneider, ikke?
Nemlig. Jeg havde stadig en officiel stilling i Meta-llicana dengang.
En ridder sagde,
at han så Dragekrigeren med sine egne øjne.
Han sagde, at den lignede den i legenden.
En kæmpe i rustning med to store vinger på ryggen.
Da den holdt et stort sværd og skjold,
var det bogstaveligt talt en dragekriger.
Jeg ved ikke, om de gamle legender taler sandt.
Men Dragekrigeren var involveret.
Derom hersker der ingen tvivl.
Men selv Dragekrigeren kunne ikke dræbe den onde troldmand.
Jo, den dræbte ham skam.
Vi vidste bare ikke…
…at den onde troldmand havde kastet en reinkarnationsbesværgelse på sig selv.
Han blev genfødt som et spædbarn,
og en af de Fem Riddere fandt ham.
Det var Geo, den store præst fra Meta-llicanas.
Han forheksede barnet for at forsegle hans magiske kræfter.
Den onde troldmand
ville aldrig genopstå.
Men
omstændighederne tvang dem til at bryde seglet.
Den onde troldmands gamle undersåtter dannede Den Mørke Oprørshær.
De brugte orker og trolde som soldater og iværksatte en invasion
af kontinentets fire kongeriger.
For at bekæmpe Den Mørke Oprørshær
brød Meta-llicana den onde troldmands segl.
Hvorfor kæmpede den onde troldmand mod sine tidligere undersåtter?
Jeg kender ikke detaljerne.
Nogle siger, at han havde fået en samvittighed,
fordi hans magi blev forseglet, og han voksede op som en normal dreng.
Men i sidste ende
blev Meta-llicana ødelagt.
Og Den Mørke Oprørshær ødelægger land efter land.
Det er en alvorlig sag.
Men kampen vil ikke sprede sig så langt,
til dette afsides sted på grænsen mellem Meta-llicana og Judas.
En gæst?
Det er længe siden, Gizun.
Hvad bringer dig hertil?
Vi har lige fået en besked.
En oprørshær anført af A-Ian-Maides samuraier
prøver at dræbe Kall-Su, lederen af Den Mørke Oprørshær.
De indleder et omfattende angreb på Tiptoa, Judas' tidligere hovedstad.
Er det sandt?
Ja.
De rekrutterer flere soldater til deres oprørshær.
Jeg kom for at invitere dig.
Du plejede at være ridder af A-Ian-Maide.
Jeg lagde mit sværd for ti år siden.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Kom nu, mand!
Vi kan helt sikkert vinde dette slag.
To af de fem riddere deltager i angrebet.
A-Ian-Maides samuraimester,
Nills Schon Mifune, og den store præst fra Meta-llicana,
Geo Noto Soto.
Siger du, at Geo er i live?
Det er, hvad jeg har hørt.
Geo er i live…
Kom med mig.
Lad os tage A-Ian-Maide tilbage.
Far, pas huset, mens jeg er væk.
Så du tager af sted?
Jeg står i gæld til A-Ian-Maide.
Han er væk.
Uanset hvem der vinder,
håber jeg, at dette store slag bliver det sidste.
Hej, røvhul!
Du trådte på mit ansigt!
Det slipper du ikke godt fra.
Hører du efter, Dark Schneider?
Desuden
sagde du ikke engang, at byen lå i himlen.
Pokkers!
Gud, hvor du pisser mig af!
Verden er i store problemer.
Tager du det her alvorligt?
Hold kæft, din lille abekat!
Hvem bekymrer sig om verden?
Ikke mig!
Hallo!
Dit svin!
Stop, Vai!
Grabberne væk fra Yoko!
Du tog hende på brysterne.
Hallo?
Hvad med verden?
Du går mig virkelig på nerverne.
Hold dig væk fra Yoko!
Yoko?
Røvhul!
Du har ingen ret til at tale om hende.
Hvor vover du at tale om min kvinde?
Jeg slår dig ihjel.
Tag dig sammen!
Hvem siger, hun er din kvinde?
Yoko og jeg
gjorde det næsten i omklædningsrummet forleden.
Hvad?
Hvad siger du så?
Var det det, I lavede, mens jeg sov?
Virkelig? Hvad så med det her?
Vi gjorde det næsten i badet!
Vi gik næsten hele vejen.
Det er løgn…
Vi har allerede næsten gjort det mange gange!
Yoko og jeg har kendt hinanden længere, end man kunne drømme om.
Dark Schneider! Vai!
Kom væk derfra!
Hvad? Jeg kan ikke høre dig for støjen.
Det er højt.
Det er som en rumlende…
…støj…
Bid tænderne sammen!
Gør jer klar!
Lucien!
Se, flere af dem styrter ned.
Hvad er det?
Det er Troldmand Shogunernes luftskibe.
De er alle blevet ramt
og er ved at styrte ned.
Hvad kan have forårsaget det?
Det er en…
…drage!
King Crimson Glorys vogter.
Det ser ud til, at luftskibene
blev angrebet af den drage.
Nu, hvor den har ødelagt luftskibene, flyver den væk.
Åh, se der.
Skyerne omkring King Crimson Glory letter.
Hvad er det?
Lucien!
Lucien?
Nej…
Lucien blev knust.
Det kan ikke passe…
Åh nej…
Av!
Det gjorde ondt.
Sikke et irriterende barn.
Du er så kikset.
Derfor hader jeg børn.
Hvad?
Hvem fanden er du?
Lucien er her også.
Tag den!
Okay, venner, tid til at fusionere!
-Ja! -Okay.
FUSIONER
-Byg op! -Byg op!
Jeg er tilbage!
Den flotte helt,
Dark Schneider!
Hvad?
Hans krop giver ingen mening.
Hej, Dark Schneider!
Hvor vover du at kaste med mig?
Hvad glor du på?
Er I ikke bekymrede?
Alle deres luftskibe landede
tættere på templet, hvor Sheila er, end på os.
Efter ødelæggelsen at dømme
kunne ingen af dem have overlevet.
Jeg tror, "styrtede" er et bedre ord end "landede".
Troldmand Shogun blev ramt af dragen og styrtede i døden.
Det har de godt af.
Var han i blandt dem?
Selv hvis nogen af dem overlevede,
må de være hårdt sårede.
Lad os finde prinsesse Sheila.
Forbandede idioter!
Er I blinde?
Vis dig!
Jeg ved, du gemmer dig derinde!
Forbandet!
Forbier.
En stemme?
Hvor er han?
Godt set, troldmand Dark Schneider.
Du så min skygge.
Taler skyggen?
Kan det være…
Nu, hvor jeg har mødt dig,
kan jeg ikke lade dig nå templet.
Jeg er skyggekæmper
og troldmand Shogun.
Jeg hedder Bol Gil Bol.
En skyggekæmper?
Nemlig.
Jeg kan kontrollere alle skygger, som jeg vil.
Prøv ikke at spille sej, røvhul!
Vær ikke dumdristig.
Han er en Troldmand Shogun.
Jamen, er det ikke Kai Harn.
Er Sean Ari ikke sammen med dig?
Ran var bekymret for dig…
Tier du sldrig stille?
Prøv ikke på det.
Du kan ikke slå mig,
og det kan samuraierne heller ikke.
Hvad?
Lars. Kan du høre mig?
En stemme i mit hoved. Telepati?
Hvad er der, Dark Schneider?
Faktisk
ser det ret skidt ud.
Det er mine øjne.
Jeg kan ikke se.
Jeg kan ikke se en skid.
Slet ingenting.
Det må være chokket, da luftskibet ramte mig.
Hvad?
Nu ved jeg, hvor King Crimson Glory er.
Endelig har jeg fundet det.
Det sidste segl.
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen