Bunicule!
Spune-mi o poveste!
Ce?
Bine.
Adu-mi cartea cu povești!
Nu așa.
Spune-mi o poveste adevărată!
O poveste adevărată?
Da.
O poveste adevărată care a fost transmisă
din generație în generație, tocmai de la stră-străbunicul.
Asta vreau să aud.
Bine.
Super!
Aceasta e o istorisire transmisă de-a lungul epocilor.
O legendă a distrugerii cauzată de faptele omenirii.
BASTARD!! HEAVY METAL, DARK FANTASY
RECVIEMUL IADULUI
Cu mult timp în urmă, într-o epocă în care pe lume
nu existau troli, orci sau goblini,
lumea oamenilor era mult mai bogată decât astăzi.
Au construit orașe cu turnuri uriașe, iar imensa magie a lumii antice,
acum pierdută pe vecie, a luminat cerul nopții.
Care de oțel traversau orașele.
Folosindu-se de păsări de oțel care se înălțau spre cer,
oamenii puteau traversa oceanele și călători oriunde doreau.
Omenirea era atât de avansată,
încât putea călători până la stelele de pe cer.
Mamă!
Însă prospera civilizație a omenirii era
ca un fruct copt, gata să cadă.
În ciuda bogățiilor,
inimile oamenilor erau tot mai reci.
Minciuna, invidia și neîncrederea s-au răspândit ca o boală.
Până la urmă, acelor oameni jalnici a început să le pese doar de ei înșiși.
Apoi a luat naștere întunericul.
Întunericul a împărțit omenirea în două
și i-a făcut să pornească război unii împotriva altora.
Oamenii au deformat marea magie care le adusese prosperitate,
dezlănțuind asupra lumii o răutate îngrozitoare.
O hoardă de zei demonici,
conduși de Zeița Distrugerii, Anthrasax.
INIȚIERE SISTEM
Magicienii și alchimiștii s-au bucurat.
Credeau că această zeiță va elimina vrajba din lume.
Puterea Zeiței Distrugerii, Anthrasax,
era înspăimântătoare.
A aruncat munții în aer
și a transformat mările în oceane fierbinți de sânge.
A făcut să plouă cu fulgere peste pământ, despicându-l în bucăți
și arzând orașele oamenilor cu flăcări pe care apa nu le putea stinge.
Puterea distructivă a zeilor demonici a nimicit multe orașe.
Rezultatul războiului părea sigur.
Dar apoi,
s-a întâmplat ceva neașteptat.
Oamenii care sărbătoreau victoria,
nu, întreaga omenire, era paralizată de frica de moarte.
Zeița Distrugerii, Anthrasax, a ignorat ordinele creatorilor săi
și a început să acționeze din proprie voință.
Poate din cauza
creării sale din animale contopite prin magie cu un om viu.
Cu liberul său arbitru, Anthrasax a unit zeii demonici.
Și și-a folosit abilitățile extrasenzoriale
pentru a comunica cu mințile tuturor oamenilor.
Eu sunt voința de a distruge.
Eu sunt noul conducător și m-am pogorât asupra voastră!
Din acest moment, eu voi pronunța sentința
asupra voastră, a oamenilor proști.
A fost o declarație de război împotriva umanității.
Întreaga omenire a scos un strigăt de disperare.
Armatele lumii s-au unit pentru a-i ucide pe zeii demonici.
A început o luptă disperată.
Dar puterea zeilor demonici era copleșitoare.
În acea zi, solul a absorbit sângele a nenumărați oameni.
Sute de milioane de cadavre acopereau pământul.
Confruntată cu acea furie, omenirea era pe cale de dispariție.
La urma urmei, pentru asta fuseseră creați zeii demonici.
În pustiul lăsat în urmă,
ultimii oameni nu puteau decât să-și aștepte pieirea.
În disperarea lor, chiar și cei răi și nesăbuiți s-au rugat pentru mântuire.
Dar era deja prea târziu.
Atunci s-a întâmplat…
Departe, în est, oamenii au văzut
un stâlp auriu de lumină care a erupt din pământ
cu un vuiet asurzitor, înălțându-se spre cer.
Din lumina orbitoare,
o umbră uriașă s-a ivit în fața zeilor malefici.
Și, în mod surprinzător,
creatura semăna atât cu un dragon ce-și întindea aripile,
cât și cu un om uriaș care mânuia o sabie.
Tu…
Fără avertisment, Războinicul Dragon a scos un strigăt de luptă
și și-a luat zborul spre cer.
Și așa a început.
Cele două creaturi colosale
s-au încleștat în luptă.
Ca și cum ar fi știut că erau menite să se lupte.
Lupta dintre zeii demonici și Războinicul Dragon a continuat.
A zguduit pământul din temelii
și mai multe continente s-au scufundat în ocean.
În cele din urmă,
lupta care durase săptămâni întregi a ajuns la final.
Ultimul atac al Războinicului Dragon
a învins-o pe Zeița Distrugerii.
Când s-a risipit fumul, oamenii l-au văzut…
L-au văzut pe Războinicul Dragon punând patru sigilii pe zeul demonic
și închizându-l adânc sub pământ.
„În 400 de ani,
aceste sigilii vor fi rupte.
Dar urmașul meu va redeveni Războinicul Dragon
și-l va distruge pe zeul demonic.”
Cuvintele au fost scrise ca o profeție,
copiate iar și iar și sunt și azi ascunse bine
în subsolurile a patru castele de pe acest continent.
Bunicule!
Ce s-a întâmplat cu Războinicul Dragon după ce a învins-o pe Zeița Distrugerii?
„O, mare zeu al războiului!
Întunericul e izgonit.”
În timp ce oamenii sărbătoreau,
Războinicul Dragon a dispărut fără urmă.
Și așa se termină povestea.
Acum culcă-te!
Bine.
Noapte bună!
Tată!
Ce s-a întâmplat cu lumea după aceea?
Străbunicul mi-a spus
că multe continente au pierit în lupta
dintre Războinicul Dragon și Zeița Distrugerii.
Odată cu dispariția civilizației lumii antice,
cei mai mulți dintre oameni au pierit.
Dar omenirea a creat
o magie diferită de cea a lumii antice.
Civilizația magică a explodat.
Și elfii din ținuturile îndepărtate
posedă cunoștințe magice mai mari decât ale oamenilor.
În orice caz, omenirea s-a folosit de noua ei magie
și a reușit să supraviețuiască până în ziua de azi.
Și încă ne războim între noi.
În orice epocă,
oamenii se vor lupta pentru pământ, religie și rasă.
Așa suntem noi, oamenii.
De asta am evitat conflictul
și am ales să trăiesc tocmai aici.
Datorită acestui lucru, sunt încă în viață.
Povestea pe care ai spus-o e adevărată?
Nu știu.
Totul s-a întâmplat acum 400 de ani.
Dar pot să-ți spun un lucru.
Războinicul Dragon există.
Da, știu asta.
Prințul Lars din Meta-llicana l-a chemat pe legendarul Războinic Dragon
ca să-l învingă pe vrăjitorul malefic Dark Schneider, nu?
Așa e. Pe atunci, încă eram oficial în Meta-llicana.
Unul dintre cavaleri a spus
că l-a văzut pe Războinicul Dragon cu ochii lui.
Cică arăta exact cum spune legenda.
Un uriaș, îmbrăcat în armură, cu două aripi mari pe spate.
Cu o sabie uriașă și un scut,
era literalmente un Războinic Dragon.
Nu știu dacă legendele străvechi sunt adevărate.
Dar Războinicul Dragon a existat.
Asta e sigur.
Dar nici măcar Războinicul Dragon nu l-a putut ucide pe vrăjitorul malefic.
Ba da, l-a ucis.
Doar că n-am știut…
că vrăjitorul malefic aruncase asupra lui însuși o vrajă de reîncarnare.
A renăscut ca bebeluș
și l-a găsit unul dintre cei Cinci Cavaleri.
E vorba de Geo, Marele Preot din Meta-llicana.
L-a vrăjit pe copil ca să-i pecetluiască puterile.
Vrăjitorul malefic
nu are să învie niciodată.
Însă,
circumstanțele i-au forțat să rupă sigiliul.
Subordonații vrăjitorului malefic au format Armata Rebelă Întunecată.
Folosind orci și gnomi pe post de soldați, au demarat o invazie
a celor patru regate de pe continent.
Ca să lupte cu Armata Rebelă Întunecată,
Meta-llicana a rupt sigiliul vrăjitorului malefic.
De ce s-a luptat vrăjitorul malefic cu foștii săi slujitori?
Nu cunosc detaliile.
Unii spun că a dezvoltat o conștiință,
fiindcă magia i-a fost pecetluită și a crescut ca un băiat normal.
Dar, în cele din urmă,
Meta-llicana a fost distrusă.
Și Armata Rebelă Întunecată devastează țară după țară.
E o problemă gravă.
Dar luptele nu se vor extinde până aici,
la granița dintre Meta-llicana și Iuda.
Un vizitator?
Nu te-am văzut de mult, Gizun.
Ce te aduce aici?
Am primit un mesaj.
O armată rebelă, condusă de samuraii din A-Ian-Maide,
încearcă să-l ucidă pe Kall-Su, liderul Armatei Rebele Întunecate.
Lansează un atac în toată regula în Tiptoa, fosta capitală a Iudei.
Serios?
Da.
Recrutează mai mulți soldați pentru armata lor rebelă.
Am venit să te invit.
Ai fost cavaler al A-Ian-Maide.
Am pus sabia în teacă acum zece ani.
Nu te pot ajuta.
Haide, omule!
Sigur putem câștiga lupta asta.
Doi dintre cei Cinci Cavaleri vor participa la atac.
Samuraiul maestru din A-Ian-Maide,
Nills Schon Mifune și Marele Preot din Meta-llicana,
Geo Noto Soto.
Vrei să spui că Geo e în viață?
Așa am auzit.
Geo e în viață…
Vino cu mine!
Să ne luăm înapoi A-Ian-Maide!
Tată, ai grijă de casă cât lipsesc eu!
Te duci?
I-o datorez lui A-Ian-Maide.
A plecat.
Indiferent cine câștigă,
sper ca această mare bătălie să fie ultima.
Hei, idiotule!
M-ai călcat pe față!
Nu scapi nepedepsit.
Mă asculți, Dark Schneider?
În plus,
nici nu ne-ai spus că orașul e în cer.
La naiba!
Doamne, ce mă enervezi!
Lumea e în mare pericol.
O iei în serios?
Taci, maimuțoiule!
Cui îi pasă de lume?
Mie, nu!
Hei!
Nenorocitule!
Oprește-te, Vai!
Ia-ți labele de pe Yoko!
Ai apucat-o de sâni.
Alo?
Cum rămâne cu lumea?
Chiar mă calci pe nervi.
Nu te apropia de Yoko!
Yoko?
Boule!
N-ai dreptul să vorbești despre ea.
Cum îndrăznești să vorbești despre femeia mea?
Te omor!
Revino-ți!
Cine a zis că e femeia ta?
Eu și Yoko
eram pe punctul s-o facem zilele trecute, în vestiar.
Ce?
Ce zici de asta?
Asta făceai cât eu dormeam?
Da? Ce zici de asta?
Aproape că am făcut-o în baie!
Aproape că am mers până la capăt.
Nu se poate!
Am ajuns în faza aia de multe ori!
Eu și Yoko ne cunoaștem de mult timp. Nici nu-ți poți imagina.
Dark Schneider! Vai!
Plecați de acolo!
Ce? Nu te aud din cauza zgomotului.
Frate, ce zgomot!
Se aude
ca un huruit…
Strânge din dinți!
Ține-te bine!
Lucien!
Uite, se prăbușesc mai multe!
Ce sunt astea?
Sunt dirijabilele shogunilor vrăjitori.
Au fost lovite
și se prăbușesc.
Ce s-o fi întâmplat?
Ăla e…
un dragon!
Gardianul din King Crimson Glory.
Se pare că dragonul ăla
a atacat dirijabilele.
Acum, că a distrus dirijabilele, își ia zborul.
Ia te uită!
Norii din jurul regatului se risipesc.
Ce e aia?
Lucien!
Lucien?
Nu…
Lucien a fost zdrobit.
Nu se poate…
Nu!
Au!
A durut.
Ce copil dificil!
Frate, ce nasol ești!
De asta urăsc copiii.
Ce?
Cine naiba ești?
Și Lucien e aici.
Ia de-aici!
E timpul să ne unim!
- Da! - Bine!
UNIRE
- Adunare! - Adunare!
M-am întors!
Eroul cel chipeș,
Dark Schneider!
Ce?
Nu-i înțeleg corpul.
Dark Schneider!
Cum îndrăznești să mă arunci ca pe o minge?
La ce te uiți?
Nu sunteți îngrijorați?
Toate navele lor au aterizat
mai aproape decât noi de templul unde e Sheila.
Având în vedere ravagiile,
n-ar fi putut supraviețui nimeni.
Cred că e mai potrivit să spui că „s-au prăbușit” decât că „au aterizat”.
Shogunii vrăjitori a fost loviți de dragon și au murit în urma prăbușirii.
Așa le trebuie!
Era și el printre ei?
Chiar dacă au supraviețuit câțiva,
sigur sunt răniți grav.
Să mergem la prințesa Sheila!
Idioților!
Sunteți orbi cu toții?
Arată-te!
Știu că te ascunzi acolo!
Blestemat!
Ai ratat.
O voce?
Unde e?
Ai văzut bine, vrăjitorule Dark Schneider.
Mi-ai observat umbra.
Umbra vorbește?
Oare e…
Acum, că te-am întâlnit,
nu te pot lăsa să ajungi la templu.
Sunt mânuitor de umbre
și shogun vrăjitor.
Mă numesc Bol Gil Bol.
Mânuitor de umbre?
Exact.
Pot controla toate umbrele după bunul plac.
N-o face pe grozavul, nemernicule!
Nu fi nesăbuit!
E un shogun vrăjitor.
Ia te uită, e chiar Kai Harn!
Sean Ari nu e cu tine?
Ran își făcea griji…
Tu taci vreodată?
Nici să nu încerci!
Nici tu, nici samuraii
nu mă puteți învinge.
Ce?
Hei, Lars! Mă auzi?
Am o voce în cap. Telepatie?
Ce e, Dark Schneider?
De fapt,
situația nu arată prea bine.
Ochii mei.
Nu văd.
Nu văd absolut nimic.
Absolut nimic!
Trebuie să fie din cauză că m-a lovit dirijabilul.
Ce…
Ce?
Acum știu unde este King Crimson Glory.
În sfârșit, l-am găsit.
Ultimul sigiliu.
Subtitrarea: Clarisa Ivanov