ВИРОДОК!! ТЕМНИЙ БОГ РУЙНУВАННЯ
РЕКВІЄМ ПЕКЛА
ГРІМ УДАЛИНІ
Це майстер тіней
і Маг-сьогун,
Бол Гіл Бол.
Один із посіпак Калла.
Жорстка посадка через напад дракона неочікувано стала в пригоді.
Завдяки цьому
в мене є шанс убити демонічного чаклуна Дарка Шнайдера.
Він зволікає! Навіть зараз,
поки інші Маги-сьогуни прямують до Принцеси Шейли.
Ми не можемо собі дозволити тут затримуватися.
Однак самурай не може втекти від бою.
І нам не можна битися гуртом проти одного.
Я, Вай, про це подбаю.
Ідіть далі без мене!
А ось і я, негіднику!
Отримуй!
Що?
Він зник!
Куди він подівся?
Мене шукаєш?
Я просто тут.
Що?
Отримуй!
Знову?
Він робить щось…
із тіней?
Стережися!
Таємна Магія Маніпуляції Тіней!
Кагенуй!
Що?
Я не можу поворушитися.
Що це?
Кагенуй — це ні скам’яніння, ні параліч.
Від нього не позбутися завдяки заклинанням.
Просто зачекайте.
Коли я вб’ю Дарка Шнайдера,
на вас чекатиме повільна смерть.
Дарк Шнайдер.
Легендарний демонічний чаклун.
Колись лорд Калл-Су був його підлеглим.
Готуйся! Я випробую твою звитягу!
Що ти робитимеш, Дарку Шнайдере?
Твої очі…
Дурню.
Відсутність зору не стане мені на заваді.
Він нападає, Дарку Шнайдере. Прямо в лоб.
Знизу?
Перемога за мною!
Я знесу тобі голову!
Помри!
Демнд!
Він знову зник.
Отримуй!
Тіньовий Мейозан!
Люсьєне!
Дарку Шнайдере!
Ти гідний супротивник.
Але казати, що ти легендарний демонічний чаклун?
Не сміши мене.
Людське око не може за мною встежити, бо я телепортуюся від тіні до тіні.
Від моїх ударів неможливо ухилитися.
Його тіні пов’язані з гіперпростором?
Кепсько. Дарк Шнайдер може програти.
Дарку Шнайдере!
Що?
Це все, на що ти здатен? Га?
Тоді гаразд.
Це як скалка в сраці, але, гадаю, великому Дарку Шнайдеру
доведеться вступитися за бідних наляканих овечок
і миттю запроторити цього негідника в пекло!
Саме так, я сказав «пекло».
П-Е-К-Л-О!
Чому тобі взагалі байдуже?
Кого ти кличеш бідними наляканими овечками?
Чорт забирай, ким ти себе вважаєш?
Дурню!
Мені тебе сприймати серйозно,
хоча ти юшиш кров’ю, як свиня?
Рости, моя тіне!
Його тінь перетворилася на велетенського…
Велетенського… що це таке?
Таємний Тіньовий Демонічний Дух!
Тобі бракує того, що необхідно лідеру.
Якщо ти мене не переможеш, то ти не на рівні лорда Калл-Су.
Світ належить нам!
Помри!
Ти просто дав мені більшу мішень.
Темний Ангел!
Ого.
Вистачило єдиної атаки.
Я його дістав?
Га?
Отримуй!
Дурню!
Ти такий неймовірний слабак!
Яке він чудовисько.
Я можу рухатися.
Ось ти де.
Чому магія управління тінями не працює?
Помри!
Дозволь у тебе дещо спитати, негіднику.
Що ви робитимете, коли світ опиниться у ваших руках?
Хіба це не очевидно?
Ми збудуємо для обраних ідеальну країну,
яку очолюватиме лорд Калл-Су.
Він чоловік із великими амбіціями.
Жалюгідно!
Які жалюгідні амбіції!
Ідеальна країна, яку ви збудуєте виключно для обраних вами,
нічим не відрізнятиметься від феодальних країн, що вже існують.
Буде задоволено потреби лише небагатьох.
То що в цьому лайні ідеального?
Ти кажеш, як самурай-ідеаліст.
Тоді дозволь запитати тебе.
Як би ти вчинив зі світом?
Ти можеш дати всім людям щастя?
Завдяки чому ти б цього міг досягнути?
Наче щось таке зручне…
може існувати в цьому світі.
Не сміши мене!
Однак
я можу добряче догодити принаймні половині людства.
Що?
Як би ти це зробив?
Коли він каже «половині», то має на увазі…
Усі жінки світу опиняться в моєму особистому гаремі.
У всьому світі для жінки немає більшої втіхи,
ніж спати з таким надзвичайно гарним хлопцем, як я.
Що?
«У всьому світі»?
-Що це взагалі за логіка? -Що це взагалі за логіка?
Усі чоловіки слугуватимуть мені рабами.
Я вб’ю всіх, хто відмовлятиметься.
Жінки будуть кінчати так сильно, що в них роти не закриватимуться!
А потім як демонічний лорд владики Дарка Шнайдера
я правитиму всесвітом!
Амбіції цього хлопця
надто великі.
Про що він базікає? Він що, тупий?
Зрозуміло.
Це так на нього схоже. Так, Йоко?
-Кай! -Та годі.
Якщо ми залишимо йому життя, то світ приречений.
Можливо, нам слід негайно його вбити.
Я приймаю поразку.
Добий мене.
Убивство такого жалюгідного нікчеми не принесе мені ніякого вдоволення.
Я навіть не хочу торкатися цієї огидної бороди.
Припиніть ловити гав, або я вас покину, поганці.
Ми рятуватимемо Шейлу, чи як?
Боже, самураї та Маги-сьогуни
однаково безпорадні.
Він…
Агов, стривай!
Не йди сам.
Храм Шейли в іншому напрямку.
Він досі нічого не бачить.
Мені наснився сон.
Місце битви.
Сплюндровані поля.
Дрімучий ліс.
Холодний, чистий струмок.
Мені було холодно, самотньо,
і я була голодна.
У розпачі я думала, що помру.
А потім…
ми зустрілися.
Привіт. Хто ти?
А…
Що?
Ти навіть розмовляти не вмієш, дитино?
Боже.
Скажи щось.
Ти брудниш мій гарний плащ.
Н… ей.
Ней. Так мене звали.
Це було ні ім’я, ні прізвище.
Я була просто Ней.
Певно, хтось дав це ім’я нещасній брудній сироті напівельфу
задля зручності.
На мові Лавленду
воно значить «ні», «це неправда».
Ней, так?
Дивне ім’я.
Це Дарш дав мені ім’я Аршес.
Саме тому він єдиний, хто може мене так називати.
І я єдина,
хто може кликати його Даршем.
У тебе дивне ім’я, тому я прийму тебе до себе.
Його волосся, що палало вогнем, було сріблястим.
Його зухвалі очі були темно-синіми.
На його губах застигла холодна владна посмішка.
Його краса була не людською,
а радше як у лютого звіра, що от-от розірве свої кайдани.
Відтоді ми жили разом,
і почалося наше сторічне кохання.
Сторічне кохання…
Прокляття.
Литиме, як із відра.
Ідімо, Макапайне.
Мій сховок близько в цьому лісі.
Щойно ми туди дістанемося, ти отримаєш належний догляд.
Який самовпевнений.
Я досі поранений після бою з Дарком Шнайдером.
Агов, Макапайне!
Іди до Великого Світу Духів!
Прокляття!
Уперше в житті я боявся свого ворога.
Яка ганьба.
Я зганьбив Магів-сьогунів.
У моєму теперішньому стані від мене
жодної користі лорду Калл-Су.
Крім того, хто взагалі цей великий довбень?
Він урятував мене, незнайомця, і керує загоном ніндзь.
І все ж він залишає спину цілковито відкритою для нападу.
Ну, минуло вже аж два роки.
Вони б не чекали весь цей час.
Щось сталося?
Ні, усе гаразд.
Це прекрасне місце.
Ну, звичайно.
Знаєш, уся природа прекрасна.
Хіба в тебе ніколи не було часу насолодитися краєвидами?
Та знову ж таки,
якісь негідники хочуть усе це знищити.
Про що ти говориш?
Ти не знаєш?
Через Калл-Су
богиня руйнування, Антрасакс, майже пробудилася.
Люди, тварини, міста, природа…
Вона перетворить усе у світі на попіл.
Це божевілля.
Ти помиляєшся!
Цього не станеться.
Лорд Калл-Су ніколи б…
Думаєш, він так не вчинить?
Я в цьому не впевнений.
Хто ти в біса такий?
Я просто ніхто.
Я міг би поставити тобі те ж запитання.
Макапайн Тоні Штраусс.
Я не можновладець і не вояка.
Я радше втратив усі права на ці титули.
Та все ж я не дозволю тобі ображати лорда Калл-Су.
Не намагайся зі мною битися.
Ти не в тому стані, щоб битися.
Та знову ж таки,
навіть у доброму здоров’ї ти б мене нізащо не побив.
Що?
Побачимо.
Не намагайся.
Га?
Даршу, вечеря готова.
Га?
Якщо ми колись розлучимося,
я завжди повертатимуся сюди, добре?
Зрозуміла? Чекай на мене тут.
Гаразд. Чекатиму.
Даршу, можна я з тобою посплю?
Я ділю своє ліжко тільки з дорослими жінками.
Не дозволяю дітям спати зі мною.
Прокляття.
Ну гаразд.
Тільки на одну ніч.
Дякую, Даршу. Я тебе люблю.
Я знаю.
Даршу.
Обіцяю, я буду тут.
Я чекатиму на тебе тут.
Будь ласка, повернися до мене.
ХА-ХА-ХА-ХА!
Сьогодні він повернеться.
Я впевнена, він неподалік.
Будь-якої миті він увійде у ворота
й відчинить двері до цієї кімнати.
А потім
він скаже: «Я знав, що ти будеш тут, Аршес».
Даршу…
Що це?
Приховані двері?
Булава!
Дракон-зомбі.
Чому він тут вештається?
Що?
Куди він прямує?
Певно, неподалік має бути селище темних ельфів.
Як темні ельфи до цього причетні?
Єдине, що є в порожній голові цього чудовиська —
одержимість і ненависть до живих.
Темні ельфи — магічна раса, тривалість життя якої налічує сотні років.
Їхня енергія схожа на ту, що колись була в душі дракона.
Дракон жадає душі чорної крові,
і його сюди приманив її аромат.
Не думаю, що він тут по наші життя.
Він нас не переслідуватиме, якщо втечемо.
Не треба битися з цим чудовиськом…
Що з ним сталося?
Ще мить тому він був абсолютно спокійний.
А тепер його тіло пашить лютим войовничим духом.
Ти ж не серйозно. Зупинися!
Чекай тут, хлопче.
Стій! Ти загинеш!
Що це?
Подих тліну.
Через цей газ плоть гниє.
Як він вижив?
Тобі нікуди не втекти.
Він клонував себе!
Отримуй!
Що це в біса було?
Це безсмертний дракон-зомбі, зрозуміло.
Я просто поріжу його на маленькі шматочки.
Допоможи мені, хлопче.
Чому я?
Прихована кімната під маєтком…
Я й не здогадувалася про неї.
Це не магічний механізм.
ОБЕРЕЖНО
Ці літери…
Із них складене древнє слово,
та що вони значать?
Це…
богиня руйнування, Антрасакс.
Демонічні боги?
Поразка людства?
Тепер я розумію.
Це зображення з легенди.
Хроніка великого руйнування,
що знищило древній світ 400 років тому.
Ось!
Але чому вона тут?
Прокляття!
Дивно. У цій хроніці
немає воїна-дракона, що переміг демонічних богів.
Майже наче…
Справжній Маджинкін!
Він повернувся!
Вітаю вдома, Даршу!
Я чекала на тебе, як ти й сказав.
Я сумувала за тобою. Я кохаю тебе!
Га?
Якого біса?
Мій Дарш не такий великий. Ґаро, ти дурень.
-Темний ельф. Так. -Що ти тут робиш?
-То ось чому він бився. -Я думала, що це Дарш.
Ти мене заплутав!
Що?
Ці слова були не для тебе…
Що це в біса таке?
…вони були для Дарша!
Переклад субтитрів: Сергій Гнатенко