Redo?
Är du glad att du heter Magic Johnson?
Det sätter press på dig direkt.
Ja.
Mina damer och herrar, ni känner och älskar honom.
En applåd för nummer 32, Earvin "Magic" Johnson!
Då kör vi!
-Magic. -Magic.
Magic Johnson, jag vill bli som han.
Magic Johnson, mannen, myten, legenden.
Magic Johnsons stil var att passa bollen.
Och göra det med fart, skicklighet och stil.
Magic spelade med ett leende. Med glädje.
Spelare lyfte sig i hans sällskap.
De fick liksom en egen mytologi,
för de var i samma lag som denna magiska spelare.
Hans sätt att spela.
Hans passningar utan att titta fick honom att verka synsk.
Alla lovordar Michael Jordan för att ha förändrat NBA.
Det var när Magic Johnson kom in, som spelet förändrades.
Jag höll på Chicago Bulls, men jag måste säga
att Magic Johnson var rätt bra.
Här är han! Magic Man!
Och ni vet att vi är nummer ett!
TROR ÄNTLIGEN PÅ MAGI
Han var den klarast lysande stjärnan i en galax av stjärnor.
Det säger inte lite här i Los Angeles.
Han är fortfarande den populäraste idrottsmannen i LA.
Han är älskad av alla här i stan. Det finns ingen som inte gillar Magic.
Det var inte "Magic", utan Earvin Johnson Jr.
Ni märkte att jag sa Earvin och Magic.
De är två olika personligheter.
Magic älskar publiken,
han älskar atmosfären av att vara en basketspelare.
Earvin vill komma bort från det.
Earvin och Magic är väldigt olika som personer.
Magic står framför kameran med ett stort leende,
skrattar, älskar uppmärksamheten.
Earvin är rätt otålig och, du vet,
han är väldigt, typ, kontrollerande.
Men han var rätt jobbig mot dig, eller hur?
Ingen av oss kallar honom Magic, utan Earvin och ibland nåt annat.
Earvin gillar inte att förlora. Inte i nåt.
Även om det är ett parti dam…
Grejen med Earvin "Magic" Johnson är att han aldrig ville ha det lätt.
I hans liv var det säkert inte mycket som var lätt.
Allt kom snabbt och lätt till mig,
men det kan lika fort tas ifrån mig.
Han är Earvin.
Jag kallar honom inte Magic,
för Magic är en karaktär som spelade basket.
Han är liksom en superhjälte.
Om det är Magic, är det väl den jag är.
Earvin Johnson passar långt!
Johnson gör poäng. En av de bästa, kanske den bäste
allround-basketspelarna i landet idag.
Det ryktas att du har spelat din sista collegematch
och ska lämna Michigan State.
11 MAJ 1979
Ja.
Höjer den här.
Ja, jag vill säga hej till mina lagkamrater.
Och… läget?
Jag vill säga god morgon. Det är en varm morgon.
Och jag vill säga att…
…det har varit tufft.
Det…
Jag har gått igenom en massa saker.
Studenter, folk på gatan,
alla vill veta vad jag tänker göra, men…
Kan Michigan States fans mista sin stjärnspelare,
Earvin "Magic" Johnson?
Med triumferande rop eller tårar av besvikelse,
tror många att Johnson blir först vald
i årets NBA-draft.
De lag som ligger bäst till för att få honom är Lakers eller Bulls.
NBA KLART FÖR DRAFT
Jag glömmer aldrig hur taggade alla var över draften.
LAKERS ASS. COACH 1979-1981
För vi fick chansen att drafta Earvin ''Magic'' Johnson.
KRONA ELLER KLAVE INLEDER DRAFT
Du vet, i slutet av säsongen -78, -79
kastade två lag krona och klave om förstavalet.
Så Lakers och Bulls fick kasta krona eller klave.
Magics spelstil skulle blåsa nytt liv
i Chicago, om han väljer att lämna college tidigt och bli proffs.
EARVIN PLÅGAS AV OSÄKERHET
Jag har inte haft mycket tid att tänka på det,
men det här är väl tidsgränsen som gäller, så jag måste…
…lämna svar idag.
Bill Sharman och jag hade ett samtal.
Bill var general manager för Lakers, och jag sa till Bill:
"Ska vi välja sida på myntet?"
För vi låter våra fans bestämma åt oss
om vi ska välja krona eller klave.
NBA:s kommissionär Larry O'Brien är redo att singla slant,
båda lagen väntar i telefon, och Bulls GM Rod Thorn har valt sida.
Jag har alltid valt klave.
Våra fans sa: "Välj krona."
Låt oss höra Chicagos val.
-Chicago väljer krona. -Chicago väljer krona.
I New York singlade kommissionären slanten.
För Lakers var det här killen
som skulle förändra lagets öde.
Och när nån ger en smeknamnet "Magic",
vad kan man vänta sig?
Nu singlar vi slant.
Det blev klave!
Under mellansäsongen blev Lakers böner besvarade.
Los Angeles har första tjing på Magic.
LAKERS HAR TUR. ELLER ÄR DET MAGI?
Okej, så nästa säsong…
Tja, idag kommer jag att ansöka om stipendium.
Jag ska bli proffs.
Klockan är nu precis 12:00.
25 JUNI 1979
Draften är officiellt öppnad. Jag välkomnar alla fans
som kommer att vara med och göra draften framgångsrik.
1:a - LA JOHNSON, EARVIN
Los Angeles Lakers gör första valet.
Los Angeles Lakers väljer Earvin "Magic" Johnson,
Michigan State, 2,03, 90 kg.
Earvin "Magic" Johnson från Michigan State
valdes idag av Los Angeles Lakers
som första namn i NBA:s draft.
Jag är Earvin "Magic" Johnson,
men jag föddes som Earvin Johnson Jr.
När jag blev draftad av Lakers och klev av planet i LA,
oj, kära nån!
Jag måste komma och visa att jag kunde spela i NBA
och leda Lakers.
Jag ville verkligen inte att han skulle åka.
Han var 19 år gammal.
MOR
Det här skulle bli första gången han var borta från familjen.
Jag visste inte vad som skulle hända min pojke.
LA Lakers fick välja först. De valde Earvin "Magic" Johnson.
En ung man som är så spännande.
Han har en vinnande personlighet.
Han lyser upp hela södra Kalifornien.
Ser du det här? Jag blöder sånt.
Om jag var Superman skulle det här vara mitt "S" på bröstet.
Men jag är inte Superman. Jag är Snooperman…
…och det är min symbol.
Lakers gäng.
Jag hörde först talas om Magic 1978.
När han började spela i college.
Och sen nästa år, -79.
När Lakers fick Magic Johnson var entusiasm bara förnamnet.
Här är vi nu.
LA NJUTER AV FÖRSTA MAGISKA ÖGONBLICKET
Jag minns när han kom,
det ryktades om att Earvin "Magic" Johnson skulle komma
till Summer League-matchen.
Jag var på väg till matchen och sa till vår tränare… Jag sa:
"Hur många personer kommer det?"
Han sa: "De brukar ha 100-200 åskådare på matcherna."
Det var fullpackat, 2 500-3 000 personer, bara ståplatser.
LA-publik, och han går.
Och hundratals barn följde honom.
Man kände att nåt annorlunda skulle ske.
Man kunde känna det i luften.
Jag ska absolut vara redo,
särskilt om fansen är lika härliga som ikväll.
Kommer fansen?
Cooper-intervju. Tagning ett.
Förlåt.
Michael Cooper. Los Angeles Lakers. Alias Dark Gable.
Alias Lockdown Motherfucker. Alias Buck Naked.
Vi satt i omklädningsrummet, och han hade inte kommit än.
Så vi satt där.
Det skulle bli mitt andra år med Lakers.
Jag visste att nåt var på gång.
Vi visste att Magic var på parkeringen,
för vi kunde höra hans boom-box.
Jag hade en stor boom-box som jag tog med från Lansing, Michigan.
Jag spelade Parliament-Funkadelics då.
Hans favoritgrupp var Parliament-Funkadelics.
Men Kareem gillade stillsam musik.
Man hör musiken, och plötsligt kommer han in.
Kareem är en tystlåten man. Han säger inte mycket.
Så han bara tittade på mig och sa: "Rookie, stäng av oväsendet!"
Han gick runt och presenterade sig för alla.
Han sa: "Hej, jag är Magic." Han sa inte Earvin Magic, utan "Magic".
Jag sa: "Magic, jag heter Coop. Läget?"
Och jag sa: "Välkommen till NBA, din jävel."
FORUM INGLEWOOD, KALIFORNIEN
HEMMAPLAN FÖR LOS ANGELES LAKERS
Men när Magic draftades av Lakers…
VAD GICK FEL MED NBA?
…NBA var inte sedd som nån vidare glamorös liga då.
Det var liksom en kvartersliga.
Det fanns inte mycket pengar i ligan då.
NBA DISKUTERAR PENGAPROBLEM
På sitt 33:e år har NBA problem
med minskande publik och sjunkande tittarsiffror.
Tecken på att fansens intresse mattas av.
I oktober 1979 var NBA en enda röra.
SPORTJOURNALIST ESPN
NBA ansågs för belastat av droger, för svart…
INSPELAT TIDIGARE
…och matcherna visades i efterhand.
Jag minns att jag såg matcher sent på kvällarna, eftersändningar.
VÄN OCH KOMIKER
Man måste säga till familjen:
"Tala inte om vem som vann."
Det var inte populärt nog att få bra sändningstid.
Jag vågar fråga NBA:s kommissionär, Larry O'Brien:
Hur är NBA:s framtid?
När vi pratade ifjol fanns det många problem.
Jag blev lite frustrerad av att höra och läsa om det så ofta.
Ligan gick inte bara back ekonomiskt, utan publikmässigt.
SPORTJOURNALIST KCBS
Det här var ingen bra vecka för NBA.
Den var känd som en liga för råskinn.
Våldet inom NBA
verkar vara på uppgång.
De lät folk slåss inom NBA då.
VÄN OCH SKÅDESPELARE
När nåt hände, slogs man.
NBA stängde i dag av Los Angeles Lakers forward
Kermit Washington.
Jag minns när Kermit Washington däckade Rudy Tomjanovich i Forum.
Knäckte käken på honom. Det var verkligen ett bottennapp.
NBA-LIVET VÅLDSAMT
Det skrämmer bort många vita besökare från att komma till matcherna.
Varför?
Det finns nog en konflikt mellan vita och svarta och
jag vill inte gå på basket och bara se svarta spelare.
USA bestod till 65-70 procent av vita.
SPORTJOURNALIST ESPN
Folk var inte villiga att ta till sig den här produkten i vardagsrummen.
JAG DUNKAR HELLRE NBA
Det pratades om att vissa lag skulle läggas ner.
Överlevnad var frågan.
Kan vi överleva ett år till? En vecka till?
Startuppställningen för Los Angeles Lakers…
Lakers sågs inte som ett mästarlag då.
De sågs som utmanare.
West. Helt ensam. Där kommer Russell.
Vilken korg av Russell!
LAKERS UTSLAGNA I TYSTHET
Jag minns mitt första år i Los Angeles.
Lakers stod på sista sidan i tidningen. Sista sidan.
Vi satte oss bak i lastbilar
och åkte runt i grannskapen med mikrofoner.
"Kom ut och se Lakers spela."
Sedan 1960 hade Lakers fått stryk sex gånger i rad
av Bill Russell och Celtics.
CELTICS BESEGRAR LAKERS IGEN 11:E NBA-TITELN
Vi förlorade så många finaler. Jag spelade nio finaler.
Vi vann en gång av nio,
och det var nog den hemskaste känslan i mitt liv.
Jag ville faktiskt sluta med basket.
FÖRORENA LAKERS
Vi hade helt enkelt inte ett lag som kunde vinna.
Vi hade ett bra lag. Jag spelade mycket bra.
Jag vann MVP, men vi kunde inte riktigt utmana
om NBS-titeln utan de rätta spelarna på planen.
LAKERS TRÄNINGSLÄGER 1979
Är Magic Johnson din favoritbasketspelare?
Han är inget vidare magisk.
Nej.
Det var en av frågorna idag
på Forum när Lakers hade sin årliga fotodag,
innan de åker till Palm Springs på träningsläger.
De har stora förhoppningar inför säsongen.
När jag kom till träningslägret som rookie
gick jag in där… Först var jag så nervös.
Magic, du pratar om att lära känna saker
och göra justeringar.
Vilka stora justeringar gör du?
Jag tror… Du vet, det är så många olika
sätt och kombinationer att använda i offensiven.
Och i defensiven markerar man sin gubbe
och försöker lära sig lite fasthållning.
När han först kom hit fanns det lite friktion
med den här Magic Johnson.
Vem ska vara ledaren? Är det Kareem?
Eller ska det bli Magic?
Det är tradition i NBA att man nollar rookies.
De äldre spelarna får vara lite grymma mot rookies.
Kareem sa: "Jag vill att Earvin Johnson är min rookie."
Jag sa: "Okej." Du vet.
"Jag gör allt för dig. Du är en legend. Du är den bäste spelaren i NBA."
Jag måste komma med dagstidningen till hans dörr typ sju på morgonen.
Varje gång det var paus under träningen
ville han ha två vatten och två Gatorade, och de måste vara kalla.
Jag sa: "Inga problem."
Norm Nixon tog mig åt sidan.
"Hörru, uppför dig som om du har varit här förr. Slappna av lite."
Han var en måltavla, du vet. Han måste vara försiktig.
Så vi tränade.
Jag blockerade Ron Boone.
Plötsligt tittade jag upp mot plattan och bollen,
och han hade träffat mig i bakhuvudet hårt.
Han bara log.
Ronnie Boone är en krigare.
Han har nog inte missat en match i hela sitt liv.
Ron körde den gamla stilen.
LAKERS COACH 1979-1981
Tuffare fanns inte. Om han tittade på en sa man: "Vad har jag gjort?"
Jag gillar honom som människa.
Som basketspelare? En ful fan.
Ron backade inte för nån.
Och han ville nog låta rookien veta att…
"Jag har varit här i 12 år, utmana inte mig."
Nästa gång blockerade han mig.
Ron Boone?
Få se vad du är gjord av.
Du kanske tror att ni draftade fel kille?
Okej. Jag ska visa dig.
Så jag sprang in så fort jag kunde och tacklade honom så hårt jag kunde.
Han borde inte ha väckt den sovande björnen, okej?
Han väckte mig.
Så Jerry West kom fram.
Han tog mig åt sidan och sa: "Magic, det där gillar jag."
Jag sa: "Vill du att Earvin Johnson ska spela basket,
eller Magic Johnson?"
Jag sa: "Jag vill helst se Magic Johnson spela."
Jag växte upp i en småstad, Lansing, Michigan…
Jag ska säga en sak.
Ingen hade hört talas om Earvin Johnson.
Jag menar, vem är Earvin Johnson?
Om man kommer från Lansing… måste man visa vad man kan.
Om man verkligen var bra, måste man gå ut och visa
att den här lilla grabben från Lansing, Michigan, kunde spela.
Du vet?
Lansing är en arbetarstad.
Man jobbade antingen i bilindustrin
eller för delstaten. Det fanns bara två jobb.
Min far jobbade åt General Motors i 30 år.
Kom aldrig för sent. Missade aldrig en arbetsdag.
Han jobbade vid löpande bandet som svetsare.
Han hade jämt hål i skjortan av flygande gnistor.
Min mor jobbade i skolans cafeteria.
De var båda hårt arbetande, lågutbildade människor.
Min far var i det militära.
Varje gång han kom hem avlade han ett barn.
Det var därför vi föddes så regelbundet.
Michael Johnson.
Larry Johnson.
-Pearl Johnson. -Kim Johnson-Ray.
Evelyn Johnson.
Jag har sex systrar och tre bröder. Jag är minstingen.
Vi brukade kalla honom Junebug.
BROR
Jag vet inte ens varför.
Jag vet bara… att de kallade honom Junebug.
Junebug. Det var när han var liten.
Han var jämt så glad.
Jag tycker att det var ett passande smeknamn för honom.
-Han gillade det nog inte. -Åh, nej.
Han fick ha det smeknamnet länge. Nu och då,
nån som… När han kom hem. "Hej, Junebug!"
När han blev större började vi kalla honom Earvin.
Vi brukade spela mot varandra.
Alltså, de där matcherna en mot en var… tuffa.
Vi kämpade.
Vi körde hårt med varandra, du vet,
för ingen av oss ville förlora.
Redan som ung gav han inte efter en tum.
Så vi rök ihop ibland när vi spelade
och hamnade på marken.
Grälade om vem som vann och… du vet.
Men Earv var den som vägrade ge sig.
Vad han än ville göra, fullföljde han.
Main Street School var Mecka i Lansing, Michigan.
Om man var bästa spelaren i Lansing,
måste man komma till Main Street School.
Det var där det hände, för det kom killar långväga från.
Om man förlorade en match, fick man kanske inte spela på två timmar.
BARNDOMSVÄN
För där stod killar på kö med sina lag redo att köra.
Även om det krävdes att man fuskade för att vinna,
ville man bli kvar på planen.
Jag väljer killarna som ska spela sina roller,
så vi kan vinna och stanna på planen hela dagen.
Jag spelade i regn och i snö.
Det spelade ingen roll.
Från soluppgång till solnedgång.
Sen började jag spela mot äldre pojkar,
och slutligen mot män.
Även mot min far och farbror.
De foulade mig men sa att det inte var foul,
så det var bara att bita ihop och spela.
FAR
Jag ville inte att han skulle vara en lipsill
och gråta när nån träffade honom på käften.
De sa: "Okej, han kan stå upp för sig själv och är stark nog
och fysisk nog att…"
…att klara den hårda behandlingen de gav mig.
Och ingen i grannskapet tränade hårdare än jag.
Jag var ute på planen mer än nån annan grabb. Utan konkurrens.
Och jag ville mer.
En av mina allra bästa vänner…
SPORTJOURNALIST I LANSING
…skrev om high school-sport för Lansing State Journal.
En fredagskväll i december ringde han mig och sa:
"Har du hört talas om en grabb, Earvin Johnson?"
Jag skulle bevaka Earvins första match.
50-49. Earvin gjorde 12 poäng, tio returer och en foul.
VILKEN EARVIN?
Jag kom tillbaka till kontoret
och alla ville veta hur bra den där Earvin Johnson var.
SPORTJOURNALIST I LANSING
Jag sa: "Tja, han är i tvåmetersklassen. Han kommer att bli bra en dag,
men han dominerade inte matchen."
Vi vann med en poäng, en retur i slutsekunden.
HIGH SCHOOL-COACH
Min bror kom in i omklädningsrummet.
Han sa: "George, han kanske blir med i stadslaget eller delstatslaget,
men han är inget för nationella laget."
Men jag tänkte: "Vänta."
Ödet ville att jag skulle bevaka nästa match.
Vi mötte en av skolorna som ansågs som bra
i delstaten Michigan.
Och vi körde över dem på deras hemmaplan.
Jag säger jämt, han gjorde 36 poäng, 20 returer, 15 assist och tio steals.
Som 15-åring var det min första trippel-dubbel.
Min bror kom fram till mig
och sa: "George, han kommer att få dig att glömma
alla andra basketspelare vi har haft här i regionen."
Det var den mest fantastiska prestation jag hade sett
nån göra, och det var hans andra match i sin high school-karriär.
Sportjournalisten kom och sa: "Hör på…
Jag har aldrig sett nån göra en sån match i hela mitt liv.
-Jag vill ge dig ett smeknamn." -"Vi måste kalla dig nåt."
Nån kallas Biggie. Nån annan kallas Dr. J.
Vad sägs om Magic?
"Du är ju…" "Ja, säkert."
Man börjar skratta… "Ja, ja, okej det är…"
Grabbarna i laget kommer inte att kalla mig "Magic". Du vet?
AV FRED STABLEY JR.
Inom två månader visste alla i Michigan vem Magic var.
MAGIC EARVIN JOHNSON
När jag började spela basket i high school,
pratade alla om en kille från East Lansing.
Magic Johnson. Magic.
VILKEN MAGIC?
Jag tänkte: "Magic? Det här måste jag se."
Jag hade hört talas om den där killen, Earvin ''Magic'' Johnson.
Jag sa: "Vem är han? Earvin 'Magic' Johnson."
Jag såg honom inte spela, men hörde att han var en jättebra basketspelare.
Han lägger i den. Kolla…
"Har du sett den där grabben i Lansing?"
"En 15-årig svart grabb från mellanvästern.
Han kallas Magic. Har du sett honom?"
Earvin Johnson, du är en mycket eftersökt spelare.
Du skjuter bra, du passar bra, du dribblar, gör poäng, assists.
Vi försöker komma på vad du är bäst på.
Vet du? Vi blir inte kloka på det.
När tidningarna började skriva på allvar
och han fick stora rubriker…
Det var då han blev det stora dragplåstret.
Var han än spelade ville alla se honom.
Vart vi än åkte, var det utsålt.
Omöjligt att få en ledig plats.
Jag minns än hur folk sålde dyra biljetter, extra polis där för säkerheten.
Det var ingen vanlig basket han spelade.
Han gjorde saker jag aldrig hade sett på en basketplan förut.
Han var överallt. Passade bakom ryggen.
Han gjorde allt.
Earvin var väldigt tävlingsinriktad.
Det var han verkligen.
Många andra ungdomar… vita ungdomar, ville slå honom.
Jag glömmer aldrig när de spelade mot Benton Harbor,
en skola med rik baskettradition i Michigan.
De tränade först, och när de lämnade planen
och det var vår tur att gå ut på planen, sa en kille:
"Vilken av er är Earvin Johnson?
Jag vill bara tala om att du ligger illa till imorgon."
Mina lagkamrater sa: "Äsch. Han bara psykar dig."
Jag sa: "Vi får se imorgon kväll."
Det var 9 000 åskådare, utsålt, tror jag.
I matchen trampade en kille mig bak på foten,
så att jag tappade skon.
De följande 2-3 minuterna spelade jag med en sko.
EARVIN JOHNSON SPELAR MED EN SKO OCH GÖR POÄNG
Under de där tre minuterna gjorde jag typ fem korgar.
Han körde på med en sko
och gjorde en fantastisk dribbling och satte bollen.
Jag la i den, och publiken blev vild.
Det bara växte.
Och när Benton Harbor tog time-out
exploderade publiken.
Jag sa: "Kolla resultattavlan."
Det räcker. Jag behöver inte tracka nån. Titta bara.
EVERETT "MAGIC" KROSSAR BH
Jag har aldrig sett nåns rykte
som high school-spelare växa så snabbt under alla mina år, i någon sport.
Jag visste att han skulle komma långt.
Jag vet att hans mor inte var så förtjust
i smeknamnet "Magic" när han fick det.
Och smeknamnet "Magic"? Vad tycker du om det?
Jag har aldrig gillat det, för det hade en sån…
…en sån effekt på honom.
Folk väntar sig så mycket av honom på grund av namnet.
21 APRIL 1977
Vi hade presskonferens i Everett High School.
Det var den stora nyheten.
"MAGIC" VÄLJER U-M ELLER MSU DEN HÄR VECKAN
Varenda tv-station inom tio mils håll var där.
Okej.
Några frågor innan jag börjar?
Alltså, nästa år kommer jag att läsa på Michigan State University.
SPARTAN LÄGGER MAGIC TILL PROGRAMMET
Michigan State University.
Earvin ''Magic'' Johnson leder Spartan Ballet Company
från East Lansing, Michigan.
Magic Johnson kommer från Lansing-området,
vilket alla här är väldigt stolta över.
Hela stan värvade Earvin Johnson. Inte bara Michigan State.
LAGKAMRAT I COLLEGE
Vilken entusiasm han visade.
Hela byggnaden var liksom elektrisk.
Det var…
Det var fascinerande.
EARVIN-ERAN FORTSÄTTER
Magic Johnson är coach ute på planen.
Han har full kontroll. Han har jättebra händer.
Jättebra på att passa. Han styr Spartans spel.
MSU-BASKET EN ATTRAKTION
De hade haft en dålig säsong året innan, men de flesta av spelarna kom tillbaka.
Greg Kelser var med, och jag tog med Jay Vincent i laguppställningen,
och mig själv. Jag sa:
"Jag tror att vi kan vinna Big Ten."
Jag väntade otåligt på säsongsstarten.
Så vi kan njuta av personkemin och kamratskapet.
Och vi klickade direkt.
Vi hade trevligt, helt enkelt.
Vi hade en bra boom-box och skivspelare i omklädningsrummet.
Det var hans grej när han kom med.
Han tog över, och vi lät det vara.
Låten som blev vår, låten med Jimmy Castor Bunch,
heter "Potential".
Potential, stavas P-O-T-E-N-T-I-A-L. Vi brukade bokstavera det.
För vår tanke var att vi var en ung klubb
som försökte återetablera sig.
Spela efter er potential och se hur många lag som kan slå er.
Earvin såg sig själv som en DJ.
Han kallade sig "EJ the DJ".
EJ the DJ.
EJ the DJ. Just det.
Han brukade vara DJ på lediga dagar,
och före varje match måste han komma i stämning.
Och alltså… Jag vet inte vad musiken gjorde,
men han gick ut och gjorde en trippel-dubbel som ingenting.
Så jag började vara DJ på alla lokala klubbar,
och jag fick betalt för att vara det.
Det var sista dagen innan det var dags
att åka hem för jullovet.
Vi gick till en berömd klubb, Dooleys.
-Det var ett partyställe. -Alla på campus gick dit.
Det var innestället.
Men vi var skyddade. Vi hängde inte ute. Vi gjorde inte sånt.
Det var vår första gång som vuxna.
Ni vet, borta hemifrån. Hänga, dricka, roa sig.
En ung dam kom och sa hej till oss.
Bakom henne var en vacker,
ung dam vid namn Cookie som hon presenterade oss för.
Vi sa hej, jag råkade på mina andra vänner, dansade och hade trevligt.
Hon gick iväg…
…och jag sa…
"Jag måste lära känna henne."
Det var då "Jamaica Funk" och "Ring My Bell" just hade slagit.
Jag såg henne på dansgolvet.
Och Cookie kunde dansa.
Jay knuffade mig i sidan
och sa: "Alltså, du måste få hennes telefonnummer."
Lyset tonades upp.
Alla gick därifrån.
Jag började gå ut.
Jag stod vid dörren för att inte missa min chans.
När jag gick förbi honom sa han:
"Du, kan jag få ditt telefonnummer?"
"Jag vill ha ditt telefonnummer, så att när vi börjar efter jullovet
kanske vi kan gå ut eller nåt."
Jag skrattade åt honom och sa:
"Du lär inte minnas mitt namn eller komma ihåg att ringa."
-Jag sa: "Jag kommer att ringa." -Jag gav honom numret och sa:
"Okej, men du lär inte komma ihåg vem jag är.
Indiana har bollen. Forecourt. Studspassning.
Michigan State spelade en julturnering.
Jag satt och såg matchen med min mamma och sa:
"Mamma, han där var det som bad om mitt telefonnummer."
Jag sa: "Han kommer säkert inte ihåg mig."
Vi skrattade gott åt det.
Jag åkte tillbaka tidigt för att registrera mig för några ämnen,
och jag minns dagen jag gick in i rummet
och telefonen började ringa.
Bokstavligen när vi gick in med våra väskor,
började telefonen ringa. Jag svarade, och det var han.
Hon sa: "Jag trodde aldrig att du skulle ringa mig."
Jag tänkte: "Hur visste han att jag just kom in i mitt rum?"
Att vi ens var där, för vi hade åkt tillbaka tidigt.
Jag bara improviserade…
"Du vet, en svart kille vet sånt där."
Hon visste inte att jag hade ringt
omkring fem gånger varje dag för att nå henne.
Han fick veta att min födelsedag var den 20 januari.
Sen frågade han:
"Får jag bjuda ut dig på din födelsedag?"
Jag tänkte: "Oj, okej."
Jag var både chockad och entusiastisk.
Jag gick hem och till min pappa:
"Jag vill ta på mig kostym och bjuda ut henne på min första dejt."
Han sa: "Oj… Du måtte verkligen gilla henne.
Hur länge har du känt henne?" Jag sa: "Jag känner henne inte än."
Vi hade jättetrevligt på middagen
och blev liksom bästa vänner direkt.
Vi hade lätt att prata med varandra.
Vi pratade i restaurangen.
Sen åkte vi hem till min farbror.
Vi satt och lyssnade på musik och pratade lite mer.
Cookie var fantastisk.
Och hon tog examen på allvar, så hon var fokuserad som jag.
Det som gjorde störst intryck var hur jordnära han var.
Han var så cool och rolig och normal, du vet.
Det var det som vann mitt hjärta.
De första månaderna var fantastiska.
Cookie och jag hade jättetrevligt.
Jag pratade i telefon med Cookie jämt på kvällarna när vi spelade borta.
Vi brukade faktiskt somna
utan att lägga på luren.
Vi somnade medan vi pratade.
Klockan två eller tre på natten.
För honom var det nog en stund
där han kunde slappna av och få stöttning.
Vare sig han hade vunnit eller förlorat, eller om han var trött eller sjuk.
Vad jag än behövde, innan jag ens behövde det,
så sa hon: "Du, jag vet… Du ser trött ut.
Kom och lägg dig på min säng. Jag ska plugga ett tag."
Det var nog det som fick mig att bli kär i henne.
På grund av de där stunderna på Michigan State
byggde vi upp nåt tillsammans.
Att han var stjärnan
i Michigan States basketlag,
var inte enkelt.
EARVINS MAGI DRAR ÅSKÅDARE
Och pressen på honom när säsongen började.
EARVIN = HÖG BILJETTFÖRSÄLNING
Han var väldigt noga med sig själv före matcherna.
Vad han åt, hur han behövde stillhet…
Mörkt rum, bara hans musik.
Jag gick till basketmatcherna och
ibland väntade jag på honom efteråt.
Men han sa jämt: "Gå tillbaka till sovsalarna,
så kommer jag dit efter matchen."
Inget hänga och prata eller åka hem.
Bara: "Jag ringer dig när jag kommer hem. Hej då."
Hon sa: "Varför kan inte jag vänta
när alla andra spelares flickvänner väntar?"
Jag sa: "Gå till sovsalen, så ses vi senare."
Det var vårt första stora gräl.
Alla försökte prata med Earvin.
Alla flickor: "Earvin. Jag vill ha Ear…"
Nej, inte Earvin. "Jag vill ha Magic."
Det var flickor överallt.
Jag satte mig i hans bil en dag, och såg foton på golvet
där han tar nån till en dans.
Jag tänker: "Vad är det här?"
Han sa: "Åh, det där är bara en vän.
Jag gick med henne. Hon hade gjort slut med pojkvännen."
Jag tänkte: "Nej, det tror jag inte på."
-Hon var väldigt sårad. -Ja.
-Väldigt sårad. -Väldigt.
För vi visste hur…
-Vi visste hur hon kände. -Vi visste.
-Vi visste att hon älskade honom. -Ja.
Du vet, det… Det gjorde henne förkrossad.
Hon såg att jag dejtade andra flickor,
och det var inte snyggt av mig.
Hon sa: "Jaha, du har gått vidare.
Okej, då ska jag börja dejta andra."
Det gillade jag inte.
Vi började gräla, och sen sa jag:
"Hör på. Det kan inte vara båda två. Du kan inte både dejta henne och mig."
Han sa: "Jag dejtar inte henne, men…"
Jag sa: "Nej, du måste välja en av oss."
Han sa: "Jag vägrar välja."
Så jag sa: "Då väljer jag. Jag går."
Jag minns att jag träffade honom ofta på den tiden.
Vi stod och pratade. Jag sa: "Earvin, du vet,
det finns en grabb på drygt två meter nånstans i ett gym nånstans i landet,
som har samma talang som du.
Ska du låta honom träna hårdare än du?"
Ett år senare, jag pratade med honom nånstans,
och han sa: "Du, coach.
Minns du när du pratade om att nån tränade hårdare än jag?
Jag har hittat honom."
I slutet av min första säsong
bjöd de in de bästa spelarna inom collegebasket
för att representera USA.
Första träningsdagen tittade jag på när han sköt,
och han satte dem rakt i korgen typ 30 gånger i rad.
Jag tänkte: "Oj. Han kan verkligen skjuta."
Jag började matchen, men visste inte mycket om honom,
bara att han var en talangfull basketspelare.
Han gick omkring
med en bergsprängare på axeln överallt.
Det var då jag såg Larry Bird på nära håll.
Vi spelade och började passa bakom ryggen,
och han gjorde långa hoppskott.
Earvin Johnson, titta där…
En gång gick jag framåt, passade bakom ryggen till Larry
som passade tillbaka till mig bakom ryggen,
och jag la i bollen. Publiken lyfte taket.
Efter det när jag kom tillbaka sa jag till alla:
"Larry Bird är verkligen bra."
Nästa säsong
ledde han sitt lag till 33 segrar och 0 förluster.
33-0.
Vi fick möta en massa bra spelare i Big Ten,
men vi hade aldrig mött nån så talangfull som Larry Bird.
Bird var en maskin.
Han körde ensam över andra lag vid Indiana State,
och Magic kanske…
De kanske ogillade varandra först, för de var konkurrenter.
Han var på omslaget till Sports Illustrated, Basketball Weekly.
COLLEGEBASKETS HEMLIGA VAPEN
BIRD LYFTER
Alla baskettidskrifter.
Han utnämndes till Årets collegebasketspelare.
Jag sa: "Alltså, det borde nog ha varit jag, men okej."
Det sa han säkert.
Så mycket vi kunde av varandra.
Hans poängsiffror första året var otroliga.
Det är jobbigt när man ser i backspegeln och ser en kille som spelar som en själv.
Hans vilja att vinna var lika stor som min.
Han var en tävlingsmänniska, precis som jag.
Då tänkte nog varken han eller jag på
vad som skulle hända i framtiden.
Det var bara början på nåt där jag visste att…
…jag skulle få se mycket av honom.
Arkansas har vunnit 14 raka matcher
med resultatet 25-4 den här säsongen.
Indiana State 31-0,
1979 var jag guvernör i Arkansas.
Det var mitt första år.
Arkansas var med i turneringen och mötte Indiana State.
INDIANA STATE NÅR MIDWEST-FINAL
Ingen ville se Arkansas slå Indiana…
SUPERFAN AV ARKANSAS
…utom folk från Arkansas.
De ville se Bird och Magic i finalen.
Point guard för Indiana State, som var senior och mycket bra,
med sekunder kvar tar han bollen i vänster hand,
hivar upp den i plattan och den går i, och de vinner.
Det var en otrolig match. Jag…
Jag tittade på killen bredvid mig och sa:
"Gud vill att Magic och Larry Bird ska mötas i finalen,
och hur kan vi trotsa Guds vilja?"
Det är Indiana State mot Michigan State.
Jag är Bryant Gumbel, och fansen här är i gasen.
NCAA-finalen mellan Michigan State och Indiana State
var ett himmelrike för basket.
För man hade två fantastiska talanger.
The Magic Man, Earvin Johnson,
mot The Bird, Larry Bird, Indiana State.
Man satte inte på tv:n om de inte pratade om Magic, Bird.
Det var överallt.
Där möttes Magic Man
och lantisen från French Lick, Indiana, Larry Bird.
Och båda hade helt olika stil.
Landet var delat beträffande vem de skulle heja på.
Och låt oss vara ärliga, rasfaktorn fanns där också.
Vit grabb från landet i Indiana.
Svart kille från stan.
De kämpade om titlarna och äran.
Allt handlade om dem,
för en historia om motsatser attraherar folk.
Man har en svart kille och en vit kille. Motsatser.
Man har Michigan State och Indiana State.
Motsatt spelstil.
De var landets två bästa spelare.
Bara en kan vinna, bara en kan gå hem med titeln.
Hur många gånger har man en sån duell om mästerskapet?
VÄLKOMMEN TILL MAGIC KINGDOM
BIRD ÄR BRA MAGIC ÄR BÄTTRE
Spartans säsong avslutas ikväll med en tuff match
mot obesegrade Indiana State.
Det blir Larry Birds sista match i collegebasket,
och troligen även Earvin "Magic" Johnsons.
Fast vi hade gjort slut, fortsatte jag att se matcherna
och var en del av allt det där,
för, du vet, jag var fortfarande kär i honom.
Och han dejtade inte den andra flickan öppet,
så jag tänkte att vi kanske skulle bli ihop igen.
Men när de kom till NCAA
och jag såg det på tv och man visade publiken,
såg jag hans mamma på läktaren.
Och tjejen satt bredvid. Det krossade mig verkligen.
Att se matchen och sen se den flickan
sitta där jag borde ha suttit.
Du vet, det var svårt att se det där.
Det var väldigt svårt.
Michigan vinner uppkastet, med Donnelly på egen planhalva.
De tar kontroll tidigt, vilket många tror bli avgörande för matchen.
Vi visste att det skulle bli svårt,
men vi hade tro på att vi skulle kunna kämpa om segern.
Vår taktik var att sätta två man på honom
överallt på planen.
Inte ge honom manöverutrymme.
Titta, han är helt instängd. De kan inte spela bollen till honom.
Han var en sån otrolig skytt,
vi ville klämma in honom totalt
och inte ge honom chans att skjuta.
De omringade mig
och tvingade mig att göra svårare skott än vanligt.
Johnson, tre mot en.
Här kommer det. Alley-oop. Greg Kelser.
Inför andra halvan ledde vi med 16 poäng.
Sen förändrades allt.
Earvin Johnson gör en ojuste tackling,
och Magic Johnson får sin tredje foul.
Vi fick det svårt,
för Earvin fick tre fouls i första halvan.
En stor guard där, och en stor…
Foul på Kelser, den fjärde.
Vi skulle just avgöra matchen.
Då fick Greg Kelser sin fjärde foul och de kom tillbaka.
Bird.
52 poäng mot 46.
Jag visste att jag måste spela bra för att vi skulle vinna.
Johnson. Magic Johnson med bollen.
I slutsekunderna av matchen fick Earvin bollen.
Han kastade den över huvudet, tvärsöver planen…
Oj, vilken passning!
…till Kelser som sätter den och avgör matchen.
Matchen är slut.
Michigan State University, nationella mästare 1979.
Vi nådde vår fulla potential,
och det var en glädjefull stund.
Men bara en kan vinna…
Det var en av mina jobbigaste förluster nånsin, än idag.
Fortfarande den mest sedda matchen i collegebaskets historia,
drygt 40 år efter att den spelades.
Mitt mål och min dröm hade uppfyllts,
och på planet tillbaka till Michigan State visste jag
att jag skulle gå vidare.
Jag var mentalt och fysiskt redo att bli proffs.
MAGIC LÄMNAR MSU EARVIN JOHNSON BLIR PROFFS
Vi hade uppnått en massa saker i college som jag trodde skulle ta fyra år,
men vi lyckades på två, så jag måste ta nästa steg.
Och se vad jag kan åstadkomma i NBA.
Jag ger upp en massa.
College är… Man lämnar studenterna
och möjligheten att ha en massa kul.
En massa saker.
Han vann NCAA, och så nästa år
valde han att flytta till Kalifornien.
Jag var besluten att bli klar med studierna
och flytta och börja ett nytt liv.
Redan hans första dag här…
12 OKTOBER 1979
…vill jag tala om för er att den här mannen har ett leende
som lyser upp tv-rutan härifrån och till Bangor, Maine.
Jag hade fjärilar i magen.
Jag måste försöka vara lugn.
Ni ser alltså debuten
för Magic Johnson i Los Angeles Lakers.
Magic Johnson får inte tag i bollen.
Bollen är lös, kamp om bollen.
Johnson kommer loss, bollen rullar ut.
Jag kan höra en del basketfans just nu
som säger: "Titta,
Magic Johnson kan inte spela försvar i NBA."
En bit in i matchen lugnade jag ner mig.
Magic tar bollen, han avancerar.
Dribblar. Passning. Poäng.
Fem.
Johnson tillbaka till Kareem.
Nu ska det avgöras. Ford till Kareem.
Skyhook.
Och Lakers vinner!
Kareem Abdul-Jabbar ger Los Angeles Lakers en seger!
Och Magic Johnson firar på planen
som om de just har vunnit NCAA.
Magic sprang runt och hoppade, och vi var alla glada,
men vi var glada för att vi vann. Magic var glad för det han såg.
Han såg att vi hade början till ett mästarlag.
När jag kom in i omklädningsrummet sa Kareem:
"Rookie, gör inte om det där."
Vi hade 81 matcher kvar att spela.
Om vi ska bli så här exalterade
varje gång vi vinner, är vi helt färdiga vid jul.
Han pekade på mig, så jag pekade på honom.
"Om du sätter en sån där korg 81 gånger till,
hoppar jag upp i din famn 81 gånger till."
Plötsligt började vi vinna.
En som har fångat hela landets intresse
är den här mannen, Magic Man, mr Johnson.
JOHNSONS MAGISKA LEENDE
Han gjorde det möjligt för mig att ändra min image
tack vare att vi började vinna. Jag kunde börja le.
Han var precis den spelare vi behövde.
Lugn är ute. Entusiastisk är inne.
Visst är det uppfriskande?
Vi bryr oss om varandra.
-Vi är ett bra gäng… -Min polare.
Han kom hit i t-shirt. Nu har han sidenskjorta.
Titta på honom.
När Lakers började vinna
förenade det staden Los Angeles.
Alla kände att han var deras hjälte.
Jag blev betagen av Magic Johnson och det han gjorde på planen.
Och hans karisma med media och allmänheten.
Inte bara svarta USA, svarta ungdomar och tonåringar
blev betagna av Magic Johnson.
Även det vita USA blev betagna av Magic Johnson.
De blev betagna av och såg upp till och inspirerades av en svart man,
vilket var något helt nytt.
Forum låg i Inglewood.
Jag växte upp 14 kvarter bort, och vi hade inga biljetter
så vi måste hitta sätt att smyga oss in. Vi kom in via en tunnel.
Vi kom förbi vakterna och in
i Forum och tog platser, helt enkelt.
Då kör vi igen.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Jag har aldrig sett en tvåmetersman som driver fram bollen
med kontroll och tempo och styr offensiven.
Ingen spelade som han.
Han var en oxymoron. Han kunde spela var som helst.
Han var en point guard på 2,05,
och det fanns inga såna då.
Magic är i form och han vet det.
Vilken passning till Cooper som sätter den!
Passning bakom ryggen. Men…
Earvin gör en fantastisk passning bakom ryggen.
Tittar åt ett håll, spelar åt ett annat, bakom ryggen.
Bakom ryggen och framåt, poäng!
Jag passade bakom ryggen till alla.
Mellan benen, bakom ryggen.
Och publiken blev galen.
Magic hade stil. Han var lugn.
Han spelade med sån glädje, sån entusiasm.
Han var min favoritspelare.
Lakers blev mitt favoritlag.
Folk såg upp till honom.
Både svarta och vita.
Folk ville vara han.
Alla känner Magic, den glada killen. Han som ler.
Jag tror att de kanske tror att inget nånsin går fel för honom
eller att han har några problem.
Han bara ler varje dag och så…
Men även jag är nere ibland, och…
…Earvin Johnson är en vanlig kille. Du vet.
Han är Magic där, och Earvin där.
Under första året hade jag absolut hemlängtan,
så min telefonräkning var extremt hög.
Han ringde jämt,
var och varannan dag.
Jag har aldrig varit borta från familjen.
Min far och mor var jämt på matcherna.
De bodde 15-20 minuter från colleget,
så jag kunde åka hem och få hemlagad mat.
Det kan jag inte längre.
Jag kan inte få en kram av mamma längre,
eller råd från min pappa ansikte mot ansikte mer.
Här är rookie-sensationen, Earvin "Magic" Johnson.
Det är tufft att spela långt hemifrån.
-Eller hur? -Absolut.
Att inte höra hemmafansen ropa ens namn.
Forum låg i Inglewood.
Earvin bodde nära Inglewood. Det var ett rätt isolerar liv.
MAGICS AGENT 1987-1996
Han åkte hem till sin lilla tvårumslägenhet.
Jag var jämt i min lägenhet, för jag var rädd.
Jag var fortfarande rädd för LA, för LA var så stort.
Hur är sällskapslivet här ute?
Alltså, jag vet att du jobbar hårt…
-Ja. -…men du har tid för nöjen.
Ja, det finns tid för nöjen.
Jag var väldigt mycket på min vakt,
och Norm Nixon sa åt mig att vara försiktig med folk.
Alla försökte
lära känna idrottsmän, så jag sa: "Okej."
Man måste vara så försiktig.
Sen måste man ta reda på…
Är de uppriktiga? Gillar de en som man är?
Kan man bara gå ut och glömma basket?
Det är svårt, verkligen svårt.
Jag önskar dig och Los Angeles Lakers lycka till.
-Trevligt att vara här. -Tack.
Mr Earvin "Magic" Johnson. Tack, sir.
Här var en oskyldig ung man från Michigan,
och han kunde inte lita på folk.
Men första året i Los Angeles
köpte Jerry Buss laget.
1979 blev dr Jerry Buss drömmar
att äga ett idrottslag verklighet då han betalade rekordsumman 67,5 miljoner dollar
för LA Lakers, LA Kings och deras lukrativa arena, LA Forum.
Han visste att jag var långt hemifrån, så han sa: "Unge man.
När vi kommer tillbaka från träningslägret,
ska du följa med en lördag och vi ska stå vid sidlinjen
på en USC-match.
När vi gick på den första USC-matchen,
det var då vi verkligen började umgås.
Vi hade luncher och middagar efter Lakers matcher.
Vi skulle mötas vid nån restaurang.
Så jag gick dit, vi bröt bröd tillsammans och pratade.
Sen började han säga: "Du, kom hem till oss.
Du har portkoden. Kom när du vill."
Så jag började åka dit jämt.
Vi spelade biljard i timtals, och han fyllde liksom tomrummet.
Jag tog honom åt sidan och pratade med honom. Jag sa:
"Är du snäll och tar hand om min pojke åt mig?"
Dr Buss sa: "Mrs Johnson, jag ska ta hand om honom."
Det kändes tryggare, du vet,
att veta att han hade nån han kunde prata med, nån som
liksom tog hand om honom.
MAGIC NÄSTAN ADOPTERAD AV DR BUSS
De kom varandra väldigt nära.
Han var liksom Jerrys surrogatson.
Han var Jerrys ögonsten, verkligen.
Johnson från ingenstans.
NBA-SLUTSPEL 1980
The Suns tog det lugnt. De har ledningen. Magic Johnson vägrar ge upp,
han går inåt, passar Kareem. Det räcker.
Karisma är vad den här unga killen har.
Han har gjort en utmärkt rookiesäsong.
Los Angeles Lakers är nya mästare…
LAKERS - SUPERSONICS LAKERS VINNER SERIEN 4-1
…i Western Conference, och Kareem Abdul-Jabbar gör 38 poäng.
Magic Johnson gör 20.
Jag var i det blå.
Jag vann NCAA-mästerskapet året innan,
och nu får jag faktiskt spela NBA-slutspel under min rookiesäsong.
Det är 18 säsonger sen NBA-slutspelet har varit en del
av LA:s sportvärld.
Lakers brukar ta sig till slutspel
men falla före eller i finalen.
Jag minns att vi peppade varandra:
"Okej. Vi måste klara det här."
Tidigare samma vecka blev omröstningen om Årets rookie klar.
BIRD BÄSTA ROOKIE - KLAR ÖVERVIKT
Jag trodde att det skulle vara jämnt. Men nej. Jag var chockad.
BIRD 63 RÖSTER
JOHNSON 3 RÖSTER
När jag hörde att Larry Bird vann med stor marginal,
gillade jag det inte.
VALET AV ÅRET NBA-ROOKIE KRITSERAS AV FANS
Alla sa om mig under mitt första år:
"Jo, han kan passa och leda laget, men Larry Bird gör många fler poäng."
Jag satt och sa för mig själv: "Jag kan göra poäng, men det är inte min roll."
Jag gillade inte att höra det jämt.
Så jag var verkligen taggad inför NBA-slutspelet.
Philadelphia slog Boston Celtics med 4-1 i matcher.
Julius Erving bar fram laget. Han hade 25 i poängsnitt.
Det är The Doctor de får förlita sig på.
De hade ett bra lag. Dr J, de hade Chocolate Thunder,
Darryl Dawkins.
Jag höll på Philadelphia 76ers.
Jag hade en affisch med Dr J på väggen.
Jag hejade på Philly och Dr J.
Vi ville att han skulle vinna titeln, men inte mot oss.
…igång. Kontrollerad av Dawkins som går fram.
Matchserien böljade fram och tillbaka.
Vi visste att vi skulle få svårt mot Philadelphia,
men det enda som var till vår fördel var att ingen
i ligan kunde stoppa Kareem.
Kareem går åt andra hållet…
-Han gick inte att stoppa. -Jag talade med laget och sa:
"Hör på, jag är redo att göra mitt."
Till Magic, lobbar till Kareem…
Så i match på Forum var det tätt.
2-2 i matcher, det är en viktig match, för vi kan gå upp till 3-2.
Kareem är skadad.
Kareem Abdul-Jabbar är skadad. Utan tvekan.
Mitt i tredje perioden
stukade Kareem foten.
Oj, de ligger illa till utan honom.
Men vi vann till slut, och ledde med 3-2.
Ge honom utrymme, tack.
Det var en katastrof.
Kareem var vår lagkapten, och han fanns alltid där.
Ett fullblodsproffs. Vad än problemet var,
även om han hade migrän. Vi hoppades alla.
Om det på nåt sätt gick, skulle han spela. Det visste vi.
Nästa morgon flög vi till Philly.
På flygplatsen sa de: "Har du hört nyheten?"
Jag sa: "Vilken nyhet?"
Läkarna talade om att hans skada var så allvarlig
att han inte kunde spela match sex.
LAKERS LEDER… MEN KAREEM SAKNAS
Vi hade inte tidernas bästa poänggörare med oss.
KAREEMS SKADA OROAR LAKERS
Hur skulle vi kunna slå Philadelphia utan Kareem?
Alla satt där, och spänningen var påtaglig.
Alla var liksom nervösa.
Ingen pratade, vilket var konstigt.
Hur skulle vi vinna utan vår ledare?
Han kommer inte ens att följa med.
Det måste verkligen vara illa.
Alla var frustrerade och besvikna över att han inte kunde spela.
Så jag sa: "Jag måste göra nåt."
Kareem brukade ha sits 1A.
Bara en person satt på 1A.
Kareem brukade sitta i första raden
och Magic och jag brukade sitta i andra.
Jag satt i andra raden, och Magic satte sig på Kareems plats.
Han vände sig om och tittade på alla.
Och han sa:
"Frukta inte, Earvin Magic Johnson är här."
Jag ska visa er
och alla i laget hur jag kan prestera.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson