Per ateinančią valandą paaiškės 10 žaidėjų,
kurie atstovaus Amerikai 1992-ųjų metų olimpinėse žaidynėse.
Daug buvo kalbama apie tai, kas žais ir kas ne.
Aš jau ėmiau galvoti apie tai, ką veiksiu toliau…
ERVINAS „MEDŽIKAS“ DŽONSONAS
…bet man paskambino komisaras Sternas ir pasakė:
„Ervinai. Norime, kad žaistum olimpinėse žaidynėse.“
Jei ketini surinkti komandą,
turi pradėti nuo komandos lyderio.
Kas gali būt geresnis už tą, kuris nuvedė savo komandą į NBA viršūnę penkis kartus?
Medžikas Džonsonas.
Labai apsidžiaugiau, mes pasikalbėjome.
Ir tuomet jis pasakė: „Bet turime vieną bėdą.“
Paklausiau, kokią.
„Larį ir Maiklą.“
Taip, aš paskambinau Lariui ir pasakiau: „LB, tai - mūsų paskutinis pasirodymas.
Turime žaisti. Tu turi žaisti.“
Pasakiau jam, jog turbūt nežaisiu.
Kad tenoriu užbaigti sezoną.
Nežinau, ar sugebėsiu.
LARIS BERDAS
Jis pasakė: „Ervinai, mano nugara. Nežinau.“
Pasakiau: „Tau tereikės pastovėti kampe
arba baudos aikštelėje.
Daugiau nieko nereikės daryti. Aš paduosiu tau kamuolį.
Tu mesi, ir viskas.“
„Tą juk dar gali padaryti, tiesa?“
„Tą galiu padaryt užsimerkęs, taip.“
Turiu tą padaryti.
Galėsiu žaisti, ar negalėsiu, turiu būti komandoj.
Galiausiai jis sutiko.
Ir tuomet laukė sunkiausia dalis - Maiklas.
Maiklai, norėjau paklausti, ar jau galutinai nusprendėte,
žaisite ar nežaisite olimpinėse žaidynėse?
Labai norėčiau, bet, manau, tai būtų labai toli nuo to,
ką turiu daryti dėl Čikagos „Bulls“.
Tad dabar nemanau, jog dalyvausiu.
Pasakiau: „Klausyk, bičiuli.
Mano sąraše, ką padaryti iki mirties, įrašytas žaidimas su tavimi ir Lariu.
Mums bus smagu drauge,
nes tokios galimybės neturėjome.“
Teko jį įkalbinėti, tačiau galiausiai jis sutiko.
Svajonių komanda.
Krepšinio mašina su tokiais vardais kaip Medžikas, Maiklas, Juvingas ir Berdas.
Geriausi NBA žaidėjai.
VILOU BEI, VEDĖJA, NBA ATSTOVĖ 1991-1998 M.
Ta žvaigždžių galia tiesiog spinduliavo.
Pasaulis ėjo iš proto.
BARSELONA 1992 M.
Jis atvežė „Pasirodymą“ į Barseloną.
Medžikas! Medžikas!
MAGIŠKA AKIMIRKA - JAV KREPŠINIS UŽKARIAUJA ISPANIJOS ŠIRDIS
Nenorėjau, kad jie manytų, jog turi atidirbti už mane,
tie kiti devyni.
Tad treniruotėse turbūt žaidžiau geriausiai
savo gyvenime.
Jis buvo žudikas kūdikio veidu.
ČARLZAS BARKLIS
Kasdien vyko tikra šunų kova.
Jis norėjo įrodyti, kad sugrįžo.
Aš norėjau įrodyti, kad laikai jau pasikeitė.
MAIKLAS DŽORDANAS
Mes daug laiko praleidome drauge, tarp mūsų užsimezgė ryšys.
SPAIKAS LI, DRAUGAS IR FILMŲ KŪRĖJAS
Buvau Barselonoje ir žaidžiau kortomis su Medžiku, Čarlzu Barkliu ir MJ.
Rodės, sėdi tikri broliai ir kalba nesąmones.
Nes Maiklas moka pakalbėti kaip niekas kitas,
o Medžikui tai nepatiko.
Taigi, du vyrukai, kurie nemėgsta pralaimėti.
Ruošiamės žaisti.
Žaisti kietai, o aš norėjau laimėti.
„SVAJONIŲ KOMANDA“ SUSITINKA SU KROATIJA DĖL PRIZO
Amerikos svajonių komanda. Varžovų košmaras.
Jei išlaikysime tokį intensyvumo lygį,
tuomet jaučiame, jog turime didelį šansą laimėti.
Be abejo, Medžikas įnešė tą ypatingą elementą
į 1992 m. olimpinę komandą.
Kaip tikėjomės, Barselonoje iškovojome auksą.
Man „Svajonių komandos“ reikėjo tam, kad suvokčiau:
„Ervinai, tau viskas bus gerai.
Būsi čia dar ilgai.
Vis dar gali žaisti. Tavo kūnui nieko nenutiko.“
Nes tuomet jau buvau prisitaikęs prie vaistų.
Jis suteikė vilties dešimtims milijonų žmonių…
ADAMAS SILVERIS, NBA KOMISARAS
…su panašia diagnoze,
kurie matė Medžiką, žaidžiantį neįtikėtinai aukštu lygiu.
Taigi, tuo metu,
Medžikas pradėjo diskusiją su Deividu apie jo norą grįžti į lygą.
Kai palieki sportą, galvoji ne apie rungtynes.
O apie tai, jog priklausai grupei žmonių.
Ir man reikėjo dar kartą pabūti vienu iš jų.
Tai nutiko mažiau nei prieš metus…
LOS ANDŽELAS 1992 M.
…atrodė, jog Medžiką Džonsoną aikštėje matėme paskutinį kartą.
„Lakers“ žvaigždė baigė karjerą dėl viruso, kuris sukelia AIDS.
Bet tuomet Medžikas su „Svajonių komanda“ iškovojo olimpinį auksą,
o dabar jis grįžta į NBA lygą.
Neišėjau taip, kaip norėjau išeiti,
tikrai ne geriausia pabaiga.
Džonas Veinas išjojo taip, kaip norėjo.
Tai - Džono Veino būdas.
Pagaliau.
Nuostabi diena man.
Sunkiai dirbau, kad sugrįžčiau,
ir esu labai laimingas, kad grįžtu…
Taigi, daugiau neturiu, ką pasakyti.
Iš savanaudiškų paskatų, norėjau, kad jis žaistų.
BAIRONAS SKOTAS
Turėjome galimybę vėl laimėti su Medžiku.
Galėtume grįžti į finalą.
Išeiti ir vadovauti „Lakers“, kaip senais laikais.
Man šiurpsta oda, vien apie tai kalbant.
MEDŽIKAS: MANO VIETA - AIKŠTELĖJE
PRIEŠTARINGI JAUSMAI DĖL MEDŽIKO IR AIDS
Ervino grįžimas buvo įvertintas dviprasmiškai.
Lygoje buvo žaidėjų, kurie dėl to nesijautė gerai.
LONAS ROSENAS, MEDŽIKO AGENTAS 1987-1996 M.
Karlas Malounas išsakė savo nuomonę viešai.
Jei susidursiu su vyruku… Nebūtinai Medžiku.
KARLAS MALOUNAS
Tai gali būti Jonas Jonaitis.
Bet jei žmogus infekuotas AIDS virusu,
negalėsiu prieš jį žaisti visa jėga.
Ir jei žmonės negerbs mano sprendimo, bėda.
Kai tokio aukšto lygio žaidėjas išsakė tokias pastabas,
buvo sunku.
Varge, aš žaidžiau su Karlu.
Žaidėme „Visų žvaigždžių“ rungtynėse, žaidėme „Svajonių komandoje“,
o dabar staiga tapo sunku žaisti prieš mane reguliariajame sezone?
Man tai buvo tarsi dūris į nugarą.
GARIS VITIS - „LAKERS“ FIZINIO PARENGIMO TRENERIS 1984-2016 M.
Didžiulis susierzinimas.
Išvykstame į Šiaurės Karoliną žaisti priešsezonines rungtynes,
ir per jas, deja, jam įbrėžė su nagu.
Minutės pertraukėlė.
Jis atsisėda ant suolelio,
ir aš matau, kaip visų akys ir kameros nukrypsta į mane.
Mačiau žaidėjų veidus,
jiems nebuvo smagu.
Visų elgesys ženkliai pasikeitė.
EISIS GRYNAS, „LAKERS“ KRAŠTO PUOLĖJAS, 1985-1993 M.
Tuo metu vyko nežodinė komunikacija,
ir galvoji: „Kodėl visi taip spokso?“
Pamenu, reporteriai puolė šaukti: „Dieve mano. Dieve mano.
Medžikui įbrėžė. Jam bėga kraujas.“
„Ką jie darys?“
Užpakalinėje kišenėje aš turiu pirštines.
Yra protokolas. Protokolą parašiau aš.
Negaliu apsimauti pirštinių.
Pirštinės prieštarautų mūsų žinutei,
kad nuo jo taip negalima užsikrėsti.
Jei negalima, tai kodėl jis su pirštinėmis?
Žmonių veiduose mačiau baimę.
tai patraukė visų dėmesį.
Taigi, to jau per daug.
Tai mane lydės visus metus.
Medžiko Džonsono sugrįžimas pasibaigė dar neprasidėjęs.
MEDŽIKAS KONTRAVERSIŠKAI BAIGIA KARJERĄ
Krepšinio žvaigždė šiandien pranešė, jog baigia karjerą visiems laikams,
nes jo sprendimas žaisti užsikrėtus AIDS virusu
buvo įvertintas prieštaringai.
Buvo labai daug neigiamų spaudos atsiliepimų.
Džiaugsmo neliko,
bet aš labai užjaučiau Medžiką, nes jis tebenorėjo žaisti.
Kažkada sakei, kad Dievas tave sukūrė žaisti krepšinį.
Nežinau, ką dabar galvoji apie tokį pareiškimą.
Manau, esi labai nusivylęs.
Žmonės nesupranta, kad mes, jaunuoliai…
Mums daugiau niekas nerūpėjo, tik krepšinis.
Tuo metu jis buvo visas mūsų gyvenimas.
Sakei, jog nori išeiti kaip Džonas Veinas.
- Taip. - Norėjai tą padaryti savaip.
Būtent.
Dabar tokios galimybės neturėsi.
Tobula pabaiga būtų buvusi, jei būčiau sužaidęs šį sezoną.
Bet mano filmas bus be pabaigos.
Žinot, mudu su Kuke buvom tai kartu, tai atskirai
nuo 18 metų, dabar mudu susituokę.
Ruošiamės turėti kūdikį.
Turime Andrė.
Ji su Andrė turi ypatingą ryšį.
Ir tuomet tai buvo mūsų ypatinga akimirka.
Džonsonų šeima turėjo tuoj pagausėti.
Medžikas, Ervinas Džonsonas Trečiasis,
svoris - 4 kg. Sveikiname.
NBA FINALAI ČIKAGA PRIEŠ LOS ANDŽELĄ
Ačiū. Ačiū. Labai tą vertinu.
Kai gimė EJ, man labai palengvėjo,
nes jie vis kartojo: „Kiek suprantame, ši liga…
KUKĖ DŽONSON
…jei mama neserga, kūdikis irgi gimsta sveikas.“
Tačiau man vis tiek buvo neramu,
ar jis tikrai bus sveikas, ar gerai atrodys.
Ar nesirgs.
Ir jis gimė be galo gražus.
Jis buvo labai sveikas, tikra palaima mums.
Kaip sekasi?
Gražiai atrodai.
- Liaukitės. - Parodyk. Ervinas Trečiasis.
Savo knygoje Medžikas pasakoja… Jis toks juokingas.
Gimdymo metu Medžikas buvo šalia,
o Kukė tuo metu stūmė.
Kai jis pamatė, kad galvytė išlindo… Ką tu padarei?
Visiems pasakiau: „Sustokit.“
Taip ir pasakė.
Jie apsižvalgė: „Kas yra? Kas negerai?“
Paskiau: „Noriu, kad kūdikis gimtų su Liuteriu Vandrosu.“
Nors mums gimė kūdikis, Ervinas šauniai tvarkėsi,
tačiau vis tiek jautėmės pasimetę.
Aš nežaidžiau krepšinio, kurį dievinu, man buvo skaudu.
Ilgėjausi rūbinės, kelionių autobusu,
ėjimo į kovą - to ilgėjausi kiekvieną vakarą.
Krepšinis yra visas mano gyvenimas.
Aš turiu būti geriausias.
Visą gyvenimą norėjau laimėti čempionatus.
Visas jo gyvenimas buvo skirtas kovai krepšinio aikštelėje.
DŽERIS VESTAS, „LAKERS“ VADOVAS 1982-1994 M.
Ką darys tas genijus su kamuoliu rankose,
su įspūdingiausia karjera,
ką jis darys gyvenime, kad atsvertų tą aistrą krepšiniui?
Apie tai kalbėdavome kasdien.
AIZIJAS TOMAS, „PISTONS“ ATAKUOJANTIS GYNĖJAS
Kas esi, ką darysi?
Nes šitaip negyvensi.
Turėjau atsitraukti ir pasakyti:
„Ervinai. Gerai, išsiaiškinkim.“
Užaugau neturtingoje šeimoje, bet mano svajonės buvo didelės.
Visada svajojau, kad eisiu toliau nei mano rajonas, valstija,
mano bendruomenė.
Vaikystėje per televizorių vis rodydavo
tą „Camay“ muilo reklamą.
Kitos merginos galvoja, kad užtenka būti švarioms.
Aš mėgstu jaustis daugiau nei švari.
Ten buvo tokia didelė apvali vonia, ir aš pasakiau:
„Vieną dieną aš turėsiu tokią vonią.“
Visiems tą kartojau.
Visi man sakė, kad išprotėjau.
Žinot, kiti vaikai sakydavo: „Eik jau.
nieko tu čia neturėsi.“
„Pasvajok, kaip tą padarysi?“
Nes neatrodė, kad tai įmanoma.
Nes žmonės, kuriuos matydavome, kad turi, buvo nepanašūs į mus.
Lansingas buvo kaip… Priminė filmą „Tarnaitė“.
Paplokime tarnaitėms.
Buvome kantri klube, jaunuoliai, kurie dirbome…
GREGAS YTONAS - DŽOELAS FERGUSONAS MENTORIAI, LANSINGO VERSLININKAI
…erzindavome vienas kitą, nes jis dirbo su lakuotais batais,
o aš dirbau lauke ir patarnavau golfo žaidėjams.
Ir jis vėliau man pasakė, kad esu pagalba laukuose,
o jis dirbo dideliame name.
Štai kokio dydžio buvo Lansingas.
Bet, žinot, ką?
Mano svajonės visuomet buvo didelės.
Jei pasakydavau, kad padarysiu, tai ir padarydavau.
Ir nesvarbu, ko norėdavau, mano tėvas sakydavo: „Turi dėl to pasistengti.“
Mano tėvas dirbo „General Motors“ gamykloje,
vienu metu jis dirbdavo dviejuose ar trijuose darbuose.
LARIS DŽONSONAS, BROLIS
Jis dirbo „Shell“ degalinėje,
tuomet eidavo į aštuonių valandų pamainą „General Motors“ tą patį vakarą.
Turėjome šiukšlių rinkimo paslaugą, tad surinkdavome šiukšles.
Mano broliai truputį gėdijosi, kad dirba su šiukšliaveže,
nes draugai mus matydavo.
Mums būdavo gėda.
Mūsų draugai vaikystėje šaukdavo mums „857“,
nes toks skaičius buvo užrašytas ant šiukšliavežės šono.
Ir dėl to dažnai įsiveldavau į muštynes, bet…
Man nerūpėjo, kad draugai mane mato stovintį ant šiukšliavežės.
Aš tenorėdavau pabūti su tėčiu.
Na, jis buvo mano idealas.
Gyvenau už pusantro kvartalo nuo jų, mačiau, kaip jis auga
iš esmės nuo pat jo gimimo.
Jis labai daug išmoko iš savo tėvo.
Ir tos vertybės, kuriomis Ervinas vadovaujasi gyvenime, yra jo tėvų.
Pamenu viską, tarsi tai būtų nutikę vakar.
Pasakiau: „Ei, tėti, man reikėtų pinigų.
Kino teatre rodo filmą „Godzila“.
KING KONGAS PRIEŠ GODZILĄ (1963 M.)
Visi vaikai norėjo pamatyti „Godzilą“
kino teatre.
Ir jis pasakė: „Aš neturiu tau dolerio.“
Ir pridūrė: „Bet važiuok su manimi.“ Aš sutikau.
Tad nusekiau paskui savo tėvą į garažą, ir jis pasakė:
„Susipažink su ponu Kastuvu, ponu Grėbliu ir ponia Žoliapjove.“
Pasakiau…
Jis pasakė: „Taigi, jei nori dolerio,
padirbėk su šitais įrankiais ir užsidirbsi dolerį.“
Meldžiausi, kad Lansinge prisnigtų,
nes tuomet galėdavau užsidirbti.
Tad vis kažkaip prasimanydavau dolerį savame rajone.
Žinot, visą gyvenimą sukausi versle.
Kol nebuvau versle, jis manęs nepažinojo.
Ervinas dirbdavo pas jį vasarą.
Ne visą darbo dieną pas Gregą Ytoną.
Ervinas ateidavo laiku ir išeidavo, kai viską…
kai padarydavo viską, ką sutardavome.
Jis nemokėjo padaryti atmestinai.
Mes išmesdavome šiukšles, sutvarkydavome kabinetą.
Ir labai ryškiai pamenu, kad Ervinas nueidavo ir atsisėsdavo prie stalo.
MEDŽIKAS PARDUODAMAS - GEIDŽIAMIAUSIAS KREPŠININKAS
Užkeldavo kojas ant stalo.
Ir kartą jis taip sėdėjo užkėlęs kojas ant mano stalo,
ir aš įėjau.
Klausiu: „Kas čia dabar?“ „Vaizduoju jus.
Aš dabar esu jūsų vietoje.“ Mes nusijuokėme.
MIČIGANO VALSTIJOS PAŽIBA ERVINAS DŽONSONAS
Ir jis išties save matė kaip verslininką.
Jis apie tai kalbėdavo visą laiką,
kai kalba pasisukdavo apie tai, ką veiksime po krepšinio.
MAIKLAS KUPERIS
Sėdėdavome autobuso gale.
Ir jie paklausė: „Bakai, kuo nori būti?“
Nes mane vadino Baku.
Pasakiau: „Turėsiu savo verslą, būsiu verslininkas.“
Tačiau išties nė nežinojau, nuo ko pradėti.
Tad pirmiausia paskambinau dr. Džeriui Basui,
nuėjau su juo susitikti.
Jis manęs paklausė, ko dar norėčiau be krepšinio.
Jis visuomet manęs to klausdavo.
Jis pasakė: „Ervinai, kas… kokie yra tavo tikslai? Apie ką svajoji?“
O tuomet: „Ir kaip pasieksi tą tikslą ar tą svajonę?
Kokia tavo strategija nueiti ten, kur nori?“
Ervinas planavo pasinaudoti savo šlove
ir susipažinti su verslo pasaulio atstovais.
Pliauškė A ir B kameroms.
Buvo žmonių, kurie jį mokė verslo paslapčių,
ir jis sėmėsi iš jų patirties.
Džeris Basas jį daug ko išmokė.
Maiklas Ovicas jį daug ko išmokė.
Ir kai susitikome su Maiklu Ovicu,
jis išmokė Erviną tikrai daug ko.
Jis atėjo, atsisėdo. Pasikalbėjom, ką jis galėtų daryti.
MAIKLAS OVICAS, HOLIVUDO SUPERAGENTAS
Jis atvirai pasakė: „Nenoriu būti 40-ies metų sportininku, kuris baigė karjerą
ir iš neturėjimo ką veikti atidarė kelias automobilių parduotuves.
Noriu suktis versle.“
Pasakiau jam, kad lengva nebus.
Pirmiausia užsakiau jam
„The Wall Street Journal“, „Fortune“,
„BusinessWeek“, „Forbes“.
Jam tai buvo mokymosi laikotarpis.
Mes paskambindavome „Coca-Cola“ vadovui.
„Ar galėtume susitikti? Medžikas Džonsonas norėtų su jumis susitikti.“
Arba: „Norėčiau susitikti su „PepsiCo“ vadovu.“
Susitikdavome su „Pepsi“. Susitikdavome… Darėme tą visoje šalyje.
Jis man kartkartėmis paskambindavo ir klausdavo patarimo.
Ervinas pasakė: „Man reikia įgyti tam tikrų žinių.
KENETAS ŠENO, „AMERICAN EXPRESS“ VADOVAS 2001-2018 M.
Turiu skirti laiko ir atsidavimo,
kad įgyčiau tų žinių.“
Bet, manau, Ervinas jautriai reaguodavo
į tai, kad jis buvo sporto žvaigždė.
Manau, jis galvojo, kad jo įvaizdis sporte
nustelbs tai, ką jis gali padaryti versle.
Manau, kad giliai širdyje jis jaudinosi,
kad žmonės jį vertins nerimtai.
Žiūrės į jį tik kaip į sportininką.
Prisitaikyti nebuvo lengva.
Žmonės nesupranta, kaip gyvena sportininkai.
Kiekvieną dieną - griežta dienotvarkė.
O dabar galiu gyventi kaip tik noriu.
Taigi.
Neturėjau tikslo.
Mano tikslas buvo „Lakers“, tad man reikėjo išlieti energiją,
mano aistrą ir meilę kažkur kitur, ne krepšinyje.
Tad turėjau sužinoti, nuo ko pradėti,
kuria kryptimi judėti.
1992 M. BALANDŽIO 29 D.
Tiesioginė transliacija iš „Great Western Forum“.
Pamenu, buvau rungtynėse „Forum“ arenoje.
Mudu su Ervinu nuėjome pažiūrėti rungtynių.
Ervinas „Medžikas“ Džonsonas.
Rungtynės baigėsi, jau ketinome eiti namo,
ir staiga pranešė.
Negalima išeiti iš stadiono.
…juda link Kalver Sičio arenos.
Visi nutilo,
pasakysiu, kodėl.
Los Andžele kilo riaušės.
Netoli „Forum“ arenos, už kelių kilometrų.
Pamenu, pasakė:
„Kilo riaušės, kurios vyksta netoliese.
Patariame neišeiti iš arenos,
kol nesužinosime, kad saugu.“
Kai pagaliau mus išleido, Ervinas įsisodino mus į automobilį,
mes važiavome, taip, ir man plyšo širdis.
Los Andželo policijos smurto teismo bylos prisiekusieji
šįvakar priėmė nuosprendį.
Keturi policijos pareigūnai, kurie buvo nufilmuoti
mušantys beginklį žmogų,
buvo pripažinti nekaltais dėl visų, išskyrus vieną, kaltinimų.
Buvome pačiame Los Andželo centre.
Pačiame riaušių centre.
SNŪP DOGAS, AISTRINGAS „LAKERS“ GERBĖJAS
Ir kai dabar pažvelgiu atgal,
kiekvienas veiksmas turi atoveiksmį.
O mes šitiek ilgai nereagavome.
Vis atsukdavome kitą žandą, nusileisdavome,
o tuomet atėjo diena, kai mums teko pasakyti: „Velniop.“
Kai pagalvoju apie Rodnį Kingą ir riaušes…
Man nepatiko, kad tai supriešino mūsų bendruomenę.
Juodaodžių bendruomenė, mes patys padegėme savo verslą,
ir tai pakenkė Pietų centro rajonui, Komptonui.
Pakenkė daugeliui bendruomenių.
Ne tik parduotuvės sudegė -
žmonės neteko darbo.
Mačiau, kaip darbuotojai ateidavo ten
ir stovėdavo su ašaromis akyse, nes ten buvo jų darbas.
Juodaodžiai lyderiai ėmė man skambinti, sakydami:
„Ei, mums tavęs reikia.
Tavo balsas tikrai bus išgirstas, žmonės tavęs klausys.
Turi įsitraukti.“
Visas gyventojų segmentas buvo atskirtas,
paliktas, jiems buvo tuščiai kalbama…
ATST. DŽONAS LUISAS DEMOKRATAS - DŽORDŽIJA
Kažką padaryti šen ar ten nepakanka.
Reikia padaryti žymiai daugiau.
Nuo to ir pradėjau pokyčius.
Pasakiau: „Gerai, kursiu verslą Amerikos mieste.“
Jei nieko nekeisime juodaodžių bendruomenėje,
niekam nerūpės, kad laimėjai tuos čempionatus.
Tad eisime ir prašysime žmonių, kad pradėtų viską atstatyti.
Pasakiau: „Žinai, kas man padėtų?
Man reikia biuro.“
PONAS ERVINAS DŽONSONAS
Dabar kasdien ateinu į biurą. Vėl turiu dienotvarkę.
Labai ryškiai pamenu savo pirmąjį interviu.
KAVANA BRAUN, VYKDOMOJI DIREKTORĖ
Atėjau į jo biurą,
ir iškart pamačiau jį kaip Erviną Džonsoną.
Jis nebebuvo Medžikas Džonsonas.
Jis liko aikštelėje.
Ervinas manyje įžvelgė kažką,
ko pati savyje nepastebėjau.
Jis matė, ką kalbu apie bendruomenę, kurioje užaugau.
Užaugau Pietų centriniame Los Andželo rajone.
Gyvenau Los Andžele, kai vyko riaušės, ir tai vyko šalia.
Išeidavau iš namų ir matydavau liepsnas.
Bet man patiko mano rajonas, patiko bendruomenė ir…
Nors buvo sunku.
Rajonas, kuriame užaugau, tikrai gaudavo nepakankamai paramos.
Nebuvo gerų kavinių.
Nebuvo gerų kino teatrų.
Mes matėme, kaip juodaodžių bendruomenė,
o taip pat lotynoamerikiečiai
pirmiausia norėdavo galėti nusivesti savo šeimas
į filmą,
tai vis dar buvo tai, ką jie galėjo leisti.
Bet norėdami nueiti į kiną, turėdavome vykti į kitą rajoną.
Iki gero kino teatro tekdavo važiuoti 30-40 minučių.
Filmai, kino teatrai visuomet buvo mano ir Kukės gyvenimo dalimi.
Tai mūsų… Vieno pirmųjų mūsų pasimatymų metu ėjome į kiną.
Smagu. Iki šiol tai yra mūsų pasimatymas.
Penktadienį nueiti į kiną.
Susipažinau su Kenu Lombardu.
Kenas turėjo patirties kino teatrų versle.
KENAS LOMBARDAS, VERSLO PARTNERIS
Ervinas aiškiai pasakė, kad jam labai patinka kino teatrų verslas,
kad tai jį domina.
Tad tai buvo pirmoji didžioji mano pinigų investicija.
Tai buvo galimybė mums
įkurti savo verslą šalia mažumų bendruomenės,
ko tuo metu niekas nedarė.
Išėjau po to susitikimo,
įsitikinęs, kad Ervinas - labai tinkamas partneris.
Piteri! Piteri!
Jis atėjo su Kenu Lombardu.
Jie pasakė: „Bet, ei, žinome, kad sukiesi parodų versle,
nori būti ten, kur yra žiūrovai.
Mes žinome, kur nueiti į kiną yra labai svarbu…
PITERIS GUBERIS, „SONY PICTURES“ VADOVAS 1989-1995 M.
…tiems žmonėms.
Tai - progresyvūs ir dinamiški kino teatrų lankytojai,
jie gali atnešti kalną pinigų.“
Tad, pamaniau: „Būtent tą aš ir norėjau išgirsti.“
Nes mes kaip tik plėtėmės visame pasaulyje.
Paklausiau: „Taigi, kur reikia nuvažiuoti?“
Jis pasakė: „Už 8 km nuo čia iki Boldvino kalvų.“
Galite apjungti ekonominę būtinybę, ekonominį troškimą, kūrybinę galimybę
ir tikslą bendruomenėje.
Tai buvo stiprus pareiškimas.
Ir aš tikrai tą padariau, jis patvirtintų.
Pasilenkiau virš stalo ir pasakiau: „Sutinku.“
Žinojome, ką kiti galvoja.
Viskas vyksta tarp „Bloods“ ir „Crips“.
Tarp grupuočių teritorijų,
kurios tęsiasi nuo „Rollin' 60s“ iki Krenšo ir Džiunglių,
o tai - „P. Stones“.
Vienas konfliktas gali sunaikinti visą verslą.
Ir visi to ir tikėjosi.
Dėl to tikrai supykau, norėjau įrodyti, kad jie neteisūs.
Tad pasakiau: „Kenai, skambink vadeivoms.
Noriu papusryčiauti su abiejų - „Crips“ ir „Bloods“ grupuočių - vadeivomis.
Jis pasakė: „Gerai. Ar tikrai?“
Pasakiau, jog taip.
Mes nuėjome.
Su manimi ėjo gal šeši ar septyni vyrukai.
Jų buvo kokie 35.
Pasakiau: „Atėjau čia su visa pagarba.
Atėjau, nes noriu pasakyti,
kad šis kino teatras padės visai juodaodžių bendruomenei.
Noriu, kad ateitumėte jūs.
Noriu, kad ateitų jūsų šeimos.
Bet jūs turite susitarti, kad nebus jokių išpuolių
nei šalia teatro, nei jo viduje.
Aš sukursiu darbo vietas.
Tad jei žinote, kam reikia darbo, atsiųskite pas mane.“
Visi jį gerbė.
Žinoma, kaip verslininko jo nepažinojo,
bet gerbė jį.
Ir Los Andžele visi mėgsta krepšinį
arba serga už „Lakers“.
Tad žinoma, jie mylėjo Erviną.
Ir tuomet viskas prasidėjo.
Kol Medžikas dar nebuvo pradėjęs statyti kino teatrų,
man buvo visiškai dzin.
Dabar Medžikas tapo didvyriu, nes jis padaro tai, ką pasakė.
Jis suteikė darbą žmonėms, kurie buvo nurašyti,
ir tam tikra prasme tai buvo labai svarbu.
PAULA ZAN, „CBS NEWS“
Filmai gali vaidinti labai svarbų vaidmenį mūsų popkultūroje,
tačiau kai kuriuose rajonuose jie nevaidina jokio vaidmens.
Tačiau magijos dėka tai keičiasi.
Medžikas Džonsonas pastatė šį kino kompleksą
pačiame Krenšo apygardos centre, Los Andžele.
Atidarymas buvo tikra šventė.
Aš gyvenau už kampo.
Atėjo visas rajonas.
Turime labai, labai, labai, labai didelius ekranus…
BOLDVINO KALVOS
stadiono išdėstymą, skrudintų krevečių,
vištienos ir aštraus padažo.
ŽINIOS
Ir tas visas dalykas. Jie viską suniokos.
Ten šaudys, mušis ir panašiai.
To niekad nenutiko.
Mes sugriovėme daug mitų apie juodaodžius klientus.
Čia - naujausias Medžiko Džonsono kino teatras.
Jis visoje šalyje jų turi tris ar keturis.
Atlantoje, Los Andžele, Hjustone, o naujausias atidarytas štai čia -
Šiaurės Randale, puikiame Klivlendo rajone.
Centriniame Harleme nebuvo kino teatro.
O dabar čia - devynios salės.
Dar viena nauda yra ta, jog 80 % teatro darbuotojų
gyvena tame pačiame rajone.
Ir tas buvo daroma ne dėl pinigų.
Tas buvo daroma siekiant pokyčių.
Pokyčių bendruomenėje, atgaivinant bendruomenę
kitokiu būdu nei anksčiau.
Kadangi kino teatrų verslas puikiai ėjosi,
žmonės su padidinimo stiklu žiūrėjo, ar tikrai
tai pavyks tose bendruomenėse.
„Ar tikrai pavyks?“
Ir tai ne tik pavyko, bet ir labai greitai išsiplėtė.
Ir iš kino teatrų atsirado „Starbucks“.
IŠSIVEŽIMUI
Rodos, buvau Niujorke, kai pamačiau tą iškabą.
Pamačiau „Starbucks“, bet tuo metu nežinojau, kas tai.
Paklausiau: „Tie žmonės laukia eilėje kavos?“
Eilėje laukė ir juodaodžiai.
Sėdžiu. Ir galvoju: „Nieko sau.
Štai ko turėčiau dabar imtis.“
Susipažinkite su naujuoju ponu Kava.
Hovardas Šulcas, „Starbucks“ vadovas ir idėjų autorius.
Nuvyksti į tokį miestą kaip Niujorkas ir nustembi,
kad tokiame iškiliame mieste kaip Niujorkas…
HOVARDAS ŠULCAS, „STARBUCKS COFFEE“ PREZIDENTAS
…kuriame tiek puikaus maisto ir meno,
negali gauti puodelio geros kavos.
Turėjau abejonių.
Ką gali Medžikas padaryti su „Starbucks“…
HOVARDAS ŠULCAS, „STARBUCKS“ VADOVAS 1986-2000 M.
…kas būtų reikšminga, autentiška ir aktualu.
Tuo metu man tik buvo įdomu susitikti su Medžiku Džonsonu.
Kilo klausimas,
jei pastatysi „Starbucks“ Los Andželo Pietų centre, ar žmonės mokės 4 dol.?
Ir Ervinas atsakė: „Mes perkame „Gucci.“
Kaskart, kai kas nors būna skeptiškai nusiteikęs,
o Hovardas buvo ir turėjo tam priežastį,
reikia parodyti gyvai.
Netrukus turėjo pasirodyti pirmasis Vitnės Hjuston filmas „Laukiant atokvėpio“,
ir Hovardas Šulcas nusprendė ateiti būtent tą penktadienį.
Ir, pasakysiu, jis buvo priblokštas.
Buvo tikra beprotybė.
Fojė susirinko gal tūkstantis žmonių.
Jis pažiūrėjo į eilę.
Pažiūrėjo, kaip visi kalbasi sustoję aplink afišas.
Pamatė, kad visi leidžia pinigus.
Ir pasakė: „Eime į lauką.“ Atsakiau: „Gerai.“
Prasideda filmas, žinoma, Vitnė turi bėdų su savo vyru.
Tai ką manai, Robin?
Myliu tą vyrą be proto, tad dabar, kai turime antrą galimybę,
nenoriu visko sugadinti, jei jis galvos, kad netikiu juo.
Visos moterys ir jų dukros šaukia: „Mesk jį. Kodėl tu lieki su juo?“
Šaukia į ekraną.
Žiūrovai labai įsijautė,
įsikūnijo filme.
Ir Medžikas sakė: „Pažiūrėk, kas čia vyksta.
Nes mes leidžiame žmonėms
įsijausti į filmą.
Ir tokią bendruomenę norėčiau sukurti su tavimi „Starbucks“ kavinėse.“
„Starbucks“ plečiasi, padedant magiškai rankai.
Populiari kompanija dirbs išvien su Medžiku Džonsonu,
kad kavinės atsidarytų naujose vietose ir rajonuose visoje šalyje.
Ir štai paaiškėja…
PREZIDENTAS BARAKAS OBAMA
…kad ir juodaodžiai geria kavą,
kad žiūri labai daug filmų.
Mes pasiruošę?
Tai nebuvo labdara.
Tiesą sakant, investuotojams tai labai atsipirko.
Koks buvau krepšinio aikštelėje,
toks buvau ir versle.
Disciplinuotas, susikaupęs, kuriantis strategiją,
įvykdantis, siekiantis tobulybės.
Ervinas nuolat siekė, kad būtų geriau.
Kad augtume. Kad darytume.
Jis sučiaumos vieną seniausių Los Andželo mėsainių tinklą.
Taip, „Fatburger“. Taip.
Taip.
Dar vienas perkirptas kaspinas, dar vienas verslas.
24 valandas veikiantis sporto klubas netoli Ouklando -
naujausia Medžiko Džonsono investicija miesto rajonuose.
Išsiaiškinome, kad Amerikos miestuose trūksta būstų gyvenimui bei nuomai.
HOLIVUDAS
Tad nusprendėme kažką daryti.
Šis projektas bus ne tik puikus,
bet ir labai reikalingas.
Pirminis tikslas buvo sukurti nekilnojamojo turto galimybes
mažumų bendruomenėse visoje šalyje.
Valstybės kapitalas tam nebuvo pasirengęs.
Buvo daugiau nepritariančių negu pritariančių.
Bet mes įrodėme, kad jie klydo.
Nauji pastatai kaimynystėje.
Butai viršuje ir parduotuvės apačioje.
Visi matė, kad tai, ką stengėmės padaryti,
padarėme.
Ruošėmės tapti įtakingiausia vystymo kompanija
mažumų bendruomenėse visoje šalyje.
Dabar jis nežiūrėdamas perdavinėjo kamuolį nekilnojamojo turto fonduose…
LL COOL J, DRAUGAS IR PRAMOGŲ PASAULIO IKONA
...prekybos centruose ir franšizėse.
Kažkas sakė, kad Medžikas Džonsonas iš naujo kuria miesto verslą.
Jis ieškojo žmonių, turinčių tokį pat užsidegimą, viziją,
jis nebijojo dirbti ilgiau ir padaryti daugiau.
Tai - žmogus, kuris keliasi 4.00 val. ryto…
KRISTINA FRANSIS, „JOHNSON ENTERPRISES“ PREZIDENTĖ
…ir jis laikosi savos darbo etikos.
Turėdavome ateiti anksti.
Dirbdavome per pietų pertrauką.
Dirbdavome šeštadieniais ir sekmadieniais.
Gal 15 metų nebuvo šeštadienio ar sekmadienio,
kad neturėčiau nueiti į darbą.
Palikęs krepšinį praeityje,
Džonsonas susikoncentravo į verslo pasaulį.
Dabar jis sukasi kino teatrų, restoranų, prekybos centrų,
„Starbucks“ ir nekilnojamojo turto versluose.
Imperijoje, vertoje beveik pusės milijardo dolerių.
Ervinas norėjo daug padaryti.
Buvau susirūpinęs, kad stengiamės apžioti per daug.
Jis - tik vienas žmogus.
Mudu su Ervinu nuolat kalbėjome, kad turėsime vaikų.
Dar tada, kai buvome nesusituokę.
Sakėme, jog norime didelės šeimos, nes jis augo didelėje šeimoje.
Bet tuo metu
buvo labai nedaug žinoma apie ŽIV ir vaikus.
Tad mums patarė nemėginti.
Turėjau du sūnus,
ir žinodami, kad mudu su Kuke daugiau vaikų neturėsime,
abu nusprendėme įsivaikinti.
Ir tuomet į mūsų gyvenimą atkeliavo ši gražuolė.
Parsivežėme ją namo, ten buvo EJ. Ir aš sakau:
„EJ, pažvelk. Tavo sesutė.“
O jis: „Kokia ji graži. Kokia miela.
O dabar vežkit ją atgal.“
Ervino ryšys su vaikais sustiprėdavo, kai jie paaugdavo,
kai tapdavo judresni.
Jis būdavo labai užsiėmęs. Keldavosi ir eidavo į darbą.
Be to, labai daug keliaudavo, tad jo dažnai nebūdavo namuose.
Nors jis daug dirbdavo,
žinodavau, kad kai jis grįš namo…
ELIZA DŽONSON, DUKRA
…mes gausime ledų, eisime į filmą
ar daugybę valandų jis praleis su manimi prekybos centre,
kol aš išsirinksiu drabužių ar panašiai.
Na, jis labai dažnai vesdavosi mus į filmą,
kai tik būdavo namuose.
Tais savaitgaliais, kai būdavo…
EJ DŽONSONAS, SŪNUS
Jis mus visur vesdavosi.
Anksčiausiuose mano prisiminimuose
apie tėtį, kai jis atvažiuodavo…
ANDRĖ DŽONSONAS, SŪNUS
…į Lansingą, mes visi susirinkdavome kaip šeima.
O nuo kokių dešimties ar vienuolikos
aš pats ėmiau skraidyti.
Ir pirmą kartą pamatęs, kaip atrodo didelis miestas,
kaip atrodo paplūdimys, pramogos Disneilende.
Atvykus iš mažo Lansingo, viskas atrodė milžiniška.
Jis visad rasdavo laiko svarbiems dalykams, sakyčiau.
Bet jis, taip… Jis labai daug dirbo,
ir jis keitėsi pats
ir keitė savo imperiją į tokią, kokią jis įsivaizdavo.
Iš pradžių, kai augome,
jis labai norėjo, kad aš sportuočiau ir panašiai.
Bet manęs sportas niekad netraukė,
nors penktadieniais po pamokų, persirengdavau ir eidavau į krepšinį.
Pasirinkimo neturėjau. Visi keliaudavome į „Forum“.
Tą darydavome kiekvieną penktadienio vakarą.
Taip, žiūrėdavau rungtynes ir panašiai.
Ir prie manęs prieidavo daugybė vyrų ir vaikų iš viso pasaulio
ir sakydavo: „Dieve. Kaip tai atrodė.“
Arba „Tose rungtynėse tais metais“,
arba „Kai tavo tėtis perdavė kamuolį“, ir panašiai.
O aš neturėdavau žalio supratimo, apie ką jie kalba.
Mes užrašėme jį į sportą, o jis išbėgo į aikštę,
priskynė gėlyčių ir atbėgo sakydamas: „Žiūrėk, mamyte, ką tau atnešiau.“
Jis priskynė man gėlių.
Aš jam sakau: „EJ, tu turi gaudyti kamuolį.“
Kai žaidžiau krepšinį, paprašiau jo numerio.
Žaidžiau 32-u numeriu.
Ir kai jis ateidavo į mano rungtynes, jausdavau didžiulį spaudimą.
Atrodė, visi žiūri į mane.
Pabrėždavau tą vaikams visą laiką.
Viskas, ką darote, atspindi jūsų tėvus.
Būdamas tėvu sakai: „Varge, noriu, kad jis sportuotų,
kad būtų kaip aš.“
Žmonės sakydavo, jei suklysdavau,
kad suklydau labiau nei kada suklydo mano tėvas.
O jei gerai sužaisdavau,
kaip gerai, bet ne taip gerai, kaip mano tėtis žaidė būdamas tokių metų.
Taigi, jau labai anksti man nebepatiko žaisti.
Tačiau aš tikiu,
jam būtų buvę dar sunkiau,
jei aš, Eliza ar Andrė būtume tapę krepšinio žvaigždėmis,
nuostabiai žaidę, būtume lebronais džeimsais ir panašiai.
Tam tikra prasme, jam reikėjo, kad jis čia būtų žvaigžde.
Kas jam buvo sunku… tai pamiršti tą senąjį pasaulį,
nes jis iš jo buvo atimtas.
Tada, kai jis tam nebuvo pasiruošęs.
Jam patiko varžytis.
Ne todėl, kad norėjo, jog jį pastebėtų.
Jis mėgo varžytis.
Pasiilgau tos kovos alkūnėmis - duoti ir gauti atgal.
Pasiilgau to pasiruošimo prieš varžovą.
Noriu žaisti.
Kodėl manęs ten nėra?
Tad 1996 m.,
pačioje metų pradžioje, jis sako: „Aš grįžtu į sportą.“
Bet aš žinojau,
žinojau, kad tai ilgai netruks.
Šįryt Džonsonas nutildė gandus apie jo sugrįžimą.
Aš grįžtu. Taip.
Bilietai į „Forum“ areną buvo žaibiškai išpirkti,
kai „Lakers“ sirgaliai išgirdo, jog į komandą grįžta Medžikas Džonsonas.
Labai džiaugiuosi. Pastarąsias dvi ar tris naktis nė negalėjau užmigti.
Rodos, tai buvo 1996 metais. Medžiko sugrįžimo rungtynės.
Arena pilnutėlė. Jė! Medžikas sugrįžo į Los Andželą.
MEDŽIKĄ Į PREZIDENTUS
Aš komentuodavau sporto rungtynes per radiją,
tad pamaniau, jog būtinai turiu nueiti į tas rungtynes.
DŽONSONO SUGRĮŽIMAS Į „LAKERS“ SUKVIETĖ VISUS
SVEIKAS SUGRĮŽĘS, MEDŽIKAI
Kai buvau mažas, Medžikas man buvo labai svarbus.
DŽIMIS KIMELAS, DRAUGAS IR KOMIKAS
Vaikystėje aš piešdavau jį.
Ir vėl pamatyti jį aikštėje, ne šiaip, o išties rimtai žaidžiantį…
Medžiko prasiveržimas, du taškai!
Tai suteikė daug vilčių.
Tai buvo daugiau nei sportas.
Praėjusį vakarą išėjęs į aikštelę žaisti už Los Andželo „Lakers“,
Medžikas Džonsonas pasirodė taip, tarsi nė nebūtų išėjęs.
Jis įmetė 19 taškų, atkovojo 8 kamuolius ir atliko 10 rezultatyvių perdavimų.
Kai jis grįžo į sportą, aš džiaugiausi, nes jis buvo laimingas,
bet…
nebūtinai galvojau, kad tai - geras dalykas.
Medžikas Džonsonas sako: „Duokit šen Maiklą.“
Magiškasis vyrukas, rodos, pasiruošęs penktadienio kovai
su NBA karaliumi Maiklu Džordanu po įspūdingo vakarykščio sugrįžimo.
Džonsonas meta.
Pipenas blokuoja.
Medžikas prasivaro pro Rodmaną. Trumpas metimas.
Antrosios rungtynės prieš Čikago „Bulls“ buvo liūdnos,
juos sutriuškino.
Aš pažįstu Maiklą. Pakalbėjau su juo po rungtynių.
Jis jautėsi blogai.
Jiedu su Denisu Rodmanu tiesiog… Jie juos sutrypė.
Pamenu, Denisas Rodmanas norėjo jį dengti.
Tad mes užsiundėme Denisą ant jo.
Medžikas atitveria Rodmano ranką,
apeina jį, ir Rodmanas prasižengia.
Ir… Vaje. Jis…
Tose rungtynėse buvo prikalbėta daug šūdo.
Pasakiau: „Klausyk, jau 1992 m. sakiau, kad tavo laikas baigėsi.“
„Medžiko Džonsono ir Lario Berdo laikai baigėsi.
Tu jau leidiesi, o mes kylam.“
Sportiškumas, greitis jau buvo kiti.
Jis žaidė protingai, buvo didelis…
KURTAS RAMBISAS, „LAKERS“ KRAŠTO PUOLĖJAS 1981-1988 M.
…tad aikštelėje atrodė gerai.
Bet įsibėgėjus sezonui… Viskas kiek pasikeitė.
Jis jau nebebuvo toks laimingas, nesidžiaugė taip, kaip tikėjosi.
Jis gaudavo į kaulus, viskas buvo kitaip.
…jis mėgina įveikti gynybą,
tačiau „Blazers“ tai nesudaro sunkumų.
Kaip jums tokia reakcija?
Ir to jam užteko, kad galėtų sau pasakyti: „Gerai, dabar jau galiu išeiti.
MEDŽIKAS VĖL IŠEINA - PABAIGA?
Viskas pasikeitė.
Aš to nebenoriu.“
Tai nėra liūdna ar bloga diena. Tai - gera diena,
nes Dievas leido man sugrįžti ir…
Dievas ir toliau bus su manimi po to, kai šitai baigsis.
PUF! MEDŽIKAS IŠNYKSTA VISIEMS LAIKAMS
Jis vis mėgino grįžti į senąjį gyvenimą,
bet nebebuvo galima to padaryti.
Bet kas nutinka su jo mąstymu…
Tai, kaip Ervinas mąsto… Kaip Ervinas veikia -
jis žvelgia tik į priekį, ir tuomet jį aplanko naujos vizijos.
Ir tos naujos vizijos jį įtraukia.
Jis išmėgino daugybę dalykų.
Jis grįžo, tuomet turėjo TV laidą.
Po kelių mėnesių Džonsonas ves „Medžiko valandą“ -
vėlyvo vakaro pokalbių laidą.
Sveiki. Kaip sekasi? Gerai?
Paskutinėje TV programų konvencijoje,
jis stengėsi įsitvirtinti ir parduoti laidą visoms televizijoms.
Kaip sekasi? Malonu susipažinti.
Mes apie tai kalbėjome. Pamaniau, jog mintis - įdomi.
Aš jį įspėjau, nes dirbau su Deividu Letermanu,
ir sakiau jam, kad tai - sunkus ir rimtas reikalas.
Yra Lenas. Yra Letermanas.
Einate į ringą su tikrai stipriais varžovais.
- Taip. - Kodėl tą darote?
Nes tai - ringas.
Gyvai iš Los Andželo - „Magiška valanda“.
„Magiška valanda“ yra…
Patikėkit, tą sako žmogus, kuris myli Medžiką Džonsoną…
Yra viena… Ne tik viena blogiausių pokalbių laidų,
bet viena blogiausių televizijos laidų istorijoje.
Šitiek dvynių pirmoje eilėje. Vaje!
Tik pažiūrėkit.
- Tik dėl manęs? - Tik dėl tavęs.
Jis labai greitai suprato, kad nenori to daryti kas vakarą.
Tai turi būti tavo pašaukimas.
Tai buvo ne jo sritis.
Jo sritis buvo kiti dalykai.
Jis degino žvakę iš visų pusių.
Ervinas ir Medžikas yra du skirtingi žmonės.
Medžikas yra veikėjas.
Jis yra pasaulio žmogus.
Jis šypsosi prieš kamerą,
juokiasi, jam patinka dėmesys.
Tuomet jis pavirsta visai kitu žmogumi.
O šiaip jis yra gana intravertiškas
ir dažnai gana tylus.
Tarsi filme „Skilimas“. Kai jie kovoja dėl šviesos.
Tarsi kažkas… Ervinas turi tą šviesą,
ir kažkas gali pasikeisti. Ir tuomet pasirodo Medžikas.
Juokinga, kad mano tėtis turi beveik identišką protą,
mes mąstome, mes viską matome labai labai panašiai.
Jis aiškinosi, koks jis yra. Aš aiškinausi, koks esu aš.
Tas kelias, per kurį sužinojau, kas esu, buvo pats sunkiausias,
ir tai tikrai buvo susiję su tuo, jog mano tėvas buvo garsus.
Jis nuolat… stebėjo mane, kai aš augau.
Tikrino mane ir…
Ypač kai buvau jaunesnis, nes man aiškiai patiko dalykai,
kurie yra labiau moteriški.
Ir jis… Tai nebuvo leidžiama.
Jis vis norėdavo žaisti su sesers lėlėmis,
ypač barbėmis,
rengti jas.
Ir nesvarbu, kiek kartų prašiau jo to nedaryti,
jis nubėgdavo į viršų ir būtent tą darydavo.
Visad pasislėpdavau barbes po lova, man patiko jų drabužėliai.
Slėpiau tą nuo jo.
Atrodė, tarsi gyvenčiau dvigubą gyvenimą.
Jei tik galėdavau nors valandą
pabūti vienas kambaryje, pasisukinėti su suknele,
pabūti piktąja karaliene ir pažaisti su lėlėmis, viskas.
Eidavau į mokyklą ir būdavau tuo, kuo norėdavau būti,
bet namuose… Ne.
Leidome pavasario atostogas su vaikais.
EJ buvo gal 13-os.
Ir tuomet pamačiau, kad jis žiūri į kitą berniuką, kai buvome Havajuose.
Aš su juo pasikalbėjau ir paklausiau:
„Manai, kad esi gėjus, tau patinka berniukai?“
Ir jis atsakė: „Taip.“ Tik jis labai jaudinosi man tą pasakydamas.
Prieš jam tą pasakant, aš tariau: „EJ, dėl manęs nesijaudink.
Aš jau ir taip žinojau.“
Aš mačiau, koks akmuo slegia jo pečius.
Manau, tuo metu jis pasikalbėjo su Kuke,
bet dar nebuvo kalbėjęsis su mano tėčiu.
Pasakiau: „Aš su tavimi, palaikau tave, myliu tave.
Pagalvokim, kaip tą pasakysim tėčiui.“
Kai grįžau po tų atostogų,
nusprendžiau kuo greičiau jam pasakyti, norėjau, kad to neliktų.
Nes buvau pasiruošusi judėti tolyn.
Jis pasakė: „Būk vyras. Daryk šitaip.
Ne tokio gyvenimo tau norėjau.“ Sėdėjau ir galvojau:
„Sunku tą girdėti.“
Nesėdėsiu ir nemeluosiu,
nuo pat pradžių pritariau tam, ką jis darė, nes nepritariau.
EJ išėjo iš kambario. Aš jį išbariau.
Na: „Negaliu patikėti, kad taip pasakei.
Jis toks yra. Palik jį ramybėje.
Leisk jam būti tuo, kuo jis nori būti.“
Pamenu, vėliau pasikalbėjau su EJ,
buvo sunku.
Buvo sunku.
- Kas gero, brolau? - Labukas! Labukas!
Vieną vakarą vaikščiojau Los Andžele savo reikalais
su savo draugu… Mes buvome susikibę rankomis.
Kai kitą rytą atsibudau, viskas pasikeitė.
Tas buvo visur.
PALAIKOME MEDŽIKO SŪNŲ GĖJŲ
Tai - 20-metis Medžiko Džonsono sūnus EJ.
Pasirodė, jo nuotraukos, kuriose jis susikibęs rankomis su savo vaikinu.
Visi norėjo parašyti istoriją
apie jį kaip gėjų.
Man buvo sunku.
Juk turiu ginti savo vaikus.
Mano tėtis taip mane išmokė.
Tad ir dėl EJ turėjau pagalvoti
ir pasakyti: „Jis toks,
negali norėti, kad jis gyventų taip, kaip nori tu.
Turi pasikeisti. Ne jis. Tu.“
Tad vieną dieną buvome namuose.
Ir išgirdau, jog jie kalbasi koridoriuje, netoli EJ miegamojo
ir pagalvojau: „Kodėl jie… Kodėl jis taip anksti atsikėlė?“
Pasakiau jam. Pasakiau: „Nesvarbu, kuo nori būti,
kas esi, aš tave mylėsiu.“
Jis mane labai stipriai apkabino. Galvojau, sulaužys stuburą.
Ir tuomet supratau. Viskas bus gerai.
Nuostabusis EJ Džonsonas.
Tu ne pravėrei duris, tu išspyrei jas su visais vyriais.
Žinau tik tiek.
- Mylėsiu jį, koks jis bebūtų ir… - Teisingai.
MEDŽIKAS IR ŠEIMA INTERVIU
Tai, kad jis mane palaikė,
labai daug reiškė daugeliui šeimų,
tėvams ir sūnums.
MEDŽIKO DŽONSONO SŪNUS PASIFRODĖ VIEŠUMOJE SU VAIKINU. TĖVAI DIDŽIUOJASI
Ypač tamsiaodžiams.
Viskas, ką mačiau, buvo tėvo meilė
ir kaip jis didžiavosi, kalbėdamas apie EJ.
Nežinojau, kad po daugelio metų man teks dorotis su panašiais dalykais.
DVEINAS VEIDAS, „HEAT“ GYNĖJAS 2003-2016, 2018-2019 M.
DVEINO VEIDO TRANSLYTĖS DUKTERS PALAIKYMAS PADĖS
Ir aš galiu.
Galiu didžiuotis, kalbėdamas apie savo vaiką. Nieko daugiau.
Jis mane tikrai gerbia tokį, koks esu, galiu parodyti, kas esu
ir nebijoti.
Labai gerai jaučiausi dėl to, kokią įtaką jis padarė
tiek daug jaunuolių.
Jis man yra tą sakęs.
Jis sakė: „Aš tiek daug išmokau vien būdamas tavo tėvu,
stebėdamas tave ir…“
Ir, manau, kad jis išties pamatė,
kad mes esame labai panašūs, o ne skirtingi.
Kad nė neįsivaizduoji, kokie esame artimi.
Ervinas suprato, kad yra daugybė kenčiančių jaunuolių.
Tad mes išplėsime fondo veiklą -
jis susitelks ne tik į ŽIV / AIDS, mes skirsime stipendijas.
AMBER GRANT, MEDŽIKO DŽONSONO FONDO STIPENDININKĖ
„Magic Johnson Foundation“ man kaip šeima.
Esu buvęs stipendininkas…
DEIVIDAS DŽONSAS, MEDŽIKO DŽONSONO FONDO STIPENDININKAS
…pagal Medžiko Džonsono ir Teilor Maikls programą.
Stipendija skiriama studentams,
kuriems reikia ne tik finansinės paramos, bet kuriems reikia ir mentoriaus.
Didžioji dalis atrinktų studentų susiduria su dideliais sunkumais.
Jie gerai mokosi, jie įstotų į koledžą, bet neturi finansinių galimybių,
tad „Magic Johnson Foundation“ jiems padeda.
Mes ne tik dalinome stipendijas,
mes suteikėme priemones, kad jiems pasisektų.
Supratome, jog neužtenka duoti pinigų, kad jie mokytųsi koledže,
jiems reikia visokeriopos paramos.
Įvairiuose miestuose turime technologijų centrus,
mes skiriame kompiuterius, mokome rašyti CV, dalyvauti pokalbiuose dėl darbo.
Programą pradėjome gal 30 žmonių,
ir metai po metų grupė tik plėtėsi.
Visi tie tūkstančiai vaikų, visi jaunuoliai,
kuriuos išsiuntėme į koledžą.
Tai gražu.
Medžikas Džonsonas, kurį mes meiliai vadiname „Tėtušiu Ervu“,
mums buvo tarsi tėvas.
Aš turiu nuostabų tėvą, bet jis buvo tarsi dar vienas.
Mes jį vadiname „Tėtušiu Ervu“. Man sunku jį vadinti Medžiku.
Jie jį vadina „Tėtušiu Ervu“
ir jis buvo jiems labai labai svarbus.
Jis nebuvo krepšinio žvaigždė,
taigi, jis nebuvo Ervinas „Medžikas“ Džonsonas.
Jis buvo šiltas, švelnus, užjaučiantis.
Jam patinka matyti, kaip kiti auga.
Jam patinka potencialas, patinka į jį investuoti, padrąsinti, pamaitinti.
Jis suteikė mums pasitikėjimo. Kad išsitiestume, pakeltume galvą.
Esi kažkas. Turi, ką pasakyti. Žmonės turi išgirsti.
Nebijok. Eik į priekį.
Dėl to mano akyse jis yra legenda, jis - ikona.
Ir jis nuėjo toliau negu… turbūt toliau, negu pats įsivaizdavo.
Jis tiesiog ėjo į priekį, ir dabar eina į priekį.
Jis - vienas geriausių gynėjų,
galbūt geriausias visų laikų krepšininkas.
Pirmasis, laimėjęs mokyklų,
NCAA, NBA ir olimpinį aukso medalį.
Penki naudingiausio žaidėjo apdovanojimai, 5 žiedai.
Džonsonas padarė įtaką ir kaip sėkmingas verslininkas.
Jis padėjo atgaivinti miesto rajonus.
Jis tapo Los Andželo sinonimu ir dar daugiau.
Pamenu, atsivežiau savo mamą, nes tėtis tada negalėjo atvažiuoti.
Ir staiga pamačiau, kad ji… kad ji apsiašarojo.
Paklausiau: „Mama, kas yra?“
Ji pasakė: „Negaliu patikėti, ir tavo senelis…
Jis išeitų iš proto,
jei žinotų… Džekis Robinsonas buvo mėgstamiausias jo žaidėjas.
Jis sirgo už Džekį, klausėsi visų jo žaidimų per radiją,
ir dabar komanda, kurioje žaidė Džekis, tu esi… Esi vienas iš komandos savininkų.“
Pagalvojau: „Nieko sau.“
DŽEKIS ROBINSONAS, BRUKLINO „DODGERS“ 1947-1956 M.
Gimiau kitą dieną, kai Džekis Robinsonas sužaidė savo pirmąsias rungtynes Brukline.
Tai turėjo didžiulę reikšmę mūsų namuose.
KARIMAS ABDUL-DŽABARAS, „LAKERS“ CENTRO PUOLĖJAS 1975-1989 M.
Po šešiasdešimties metų…
…tai - Medžikas.
Tai buvo sėkmė, kokios neužsisakysi.
Tiesiog taip nutinka.
Medžikas Džonsonas prisijungia prie Los Andželo „Dodgers“.
Jo pergalės su „Lakers“ ir jo didžiulė šypsena
staiga išsklaidė
tą debesį, kuris tvyrojo virš „Dodgers“ ir jų gerbėjų galvų.
Negaliu…
Negaliu nė apsakyti.
Taigi, puikus laikas.
Mane tėvas mokė niekuomet niekam neįsiskolinti.
Tad jis visad mane mokė, kad reikia turėti automobilį, kurį vairuoji,
namą, kuriame gyveni.
Tai - Amerikos jėga.
„Dodgers“ 2020 metais laimėjo viską.
Štai kas svarbiausia.
Žinot, ką jiems pasakiau, kai nusipirkome komandą?
„Turiu „Lakers“ čempionų žiedus. Noriu „World Series“ taurės žiedo.“
Ir, žinoma, gavau jį. Taip!
Juodaodis vaikis iš Lansingo, Mičigano valstijos.
Svarbiausia - savininkas.
Dabar jis žaidžia tą žaidimą.
Dar kartą Džonsonas atneša magiją
atgal į mėgstamą franšizę.
Jie pasakė: „Nusipirkime „Sparks“. Pasakiau: „Gerai, tą ir padarykime.“
„Sparks“, pirmyn!
Jei dabar jo paklaustumėt: „Taigi, o kas dabar?“
Jis atsakytų: „Ačiū, kad paklausei. Štai toks dalykas.“
Los Andželo pažiba Medžikas Džonsonas
prisijungė prie Los Andželo futbolo klubo finansuotojų grupės -
naująjį futbolo klubą neseniai patvirtino Pagrindinė futbolo lyga.
Tą man, kaip vyresnio amžiaus juodaodžiui, labai gera matyti.
BOBAS MAKADU, „LAKERS“ CENTRO PUOLĖJAS 1981-1985 M.
Jis daro dalykus, apie kuriuos mes nė negalėjome pasvajoti.
Ervinas visuomet buvo inovatorius,
ir, manau, svarbiausia, jog…
mes ne tik atidarome duris.
ERIKAS HOLOMANAS, „EQUITRUST“ GYVYBĖS DRAUDIMO VADOVAS
Mes užtikriname, kad jos liktų atviros… nutiesiame kelią kitiems.
DVEINAS VEIDAS PRISIJUNGIA PRIE „JAZZ“ SAVININKŲ GRUPĖS
Viskas, ko norėjau pasiekti,
ir nemaniau, kad tai įmanoma,
dar kartą… Medžikas mums dar kartą parodė: „Ei, bičiuliai. Jūs galite tą padaryti.“
Tai - viena iš priežasčių, kodėl visi broliai žavisi Ervinu.
Jis - pirmasis, parodęs, kaip užsidirbti pinigų iš krepšinio,
o po to sugrįžo atgal į savo bendruomenę ir suteikė juodaodžiams ekonominę galią.
Tai - tikrai labai svarbu.
Mes visi esame skolingi Medžikui.
ŠAKILAS ONILAS, „LAKERS“ CENTRO PUOLĖJAS 1996-2004 M.
Kalbame iš kartos į kartą,
esu skolingas Medžikui.
Medžiko Džonsono dėka
nebeturime jokių pasiteisinimų, kodėl galime nukristi ir neatsikelti.
Nes jei kas nors būtų galėjęs…
STIVENAS A. SMITAS, „ESPN“ SPORTO ŽURNALISTAS
…tą padaryti, tai jis, bet jis atsisakė tą padaryti.
Ir pažiūrėkit, kaip jis šiandien šviečia.
Nors jis pasirinko ilgesnį kelią…
MARŠA YZLI, ODRĖ VEBSTER,
PENĖ VINTERS-GERI, KOLEDŽO DRAUGĖS
…kad atsidurtų čia,
koks jis yra su Kuke…
- Tai - nuostabu. - To norėtų kiekvienas.
- Tai - nuostabi meilės istorija. - Tai yra… Taip, tai yra.
Kad ir kur jie būna kaip pora,
jis ieško Kukės. „Kur Kukė?“
Jis nori, kad ji būtų šalia arba jos ieško.
- Taip. - Man patinka, ką jis jai daro,
kaip su ja elgiasi, kaip į ją žiūri.
Tai tik… Galima… Ten tiek daug meilės, ir aš tik…
Labiausiai jų santykiuose man patinka
ta meilė, kurią jie jaučia vienas kitam.
Ta šventė Nicoje, Prancūzijoje
- buvo tiesiog nuostabi. - Turiu filmuotą medžiagą.
- Ir, taip. Jis tą padarė dėl jos. - Sen Tropezas.
Tai buvo nuostabu.
Staigmena!
Mes dėkojame jums, kad atvykote ir atšventėte 25-ąsias metines.
Kai pažvelgiu atgal, nes tai - 25-eri metai ir…
Nors kasdien meldžiuosi,
tikėdamasi, jog įvyks stebuklas…
supratau, jog stebuklas jau įvyko.
Nes jis tebėra čia.
Jis sveikas.
Mes gyvename stebuklą.
Galima ginčytis dėl visų laikų geriausio.
Galima kalbėti apie Bilą Raselą, Džerį Vestą, Oskarą Robertsoną.
Viltą Čemberleną ir Karimą Abdul-Džabarą.
Kalbėti apie Maiklą Džordaną, Lebroną Džeimsą.
Ir daug ką.
Ir ne todėl, kad jį treniravau,
ne todėl, kad tiesiog jį myliu, manau, kad jis - visų laikų geriausias.
Visi turi savo nuomonę.
Aš turiu savo.
Bet nesvarbu, kas geresnis.
Mes būsime susieti visą likusį gyvenimą.
Jo vardas - Medžikas.
Tad tikėjomės magijos.
Jis nesuvokia savo vardo poveikio.
Jo vardas išliks amžiams.
Manęs vardas „Medžikas“ nežavėjo.
Negalvojau, kad jis prilips, ir prilips ilgam.
Ir štai.
Man dabar - 61-eri, o žmonės tebevadina mane Medžiku.
Tad, spėju, aš klydau,
o visi buvo teisūs.
Išvertė Akvilė Katilienė