Jag älskar dig så mycket.
- Sluta! - Jag älskar dig!
- Nej!
Vi måste stoppa honom!
17! Sov!
Andas han?
Hör du mig?
Oroa dig inte.
Ingen behöver veta.
BASERAT PÅ ROMANEN AV COLIN O'SULLIVAN
Flight 405 till Hokkaido avgår om 30 minuter.
Mrs Sakamoto? Vi har dåliga nyheter.
Suzie.
Svara på hennes fråga.
Använd din grej.
Du får ursäkta henne.
Jag frågade om din make och son.
Vad hade de på sig på flyget?
Hade de något handbagage?
- Min son Zen hade en ryggsäck. - Vilken färg?
Blå. Ljusblå.
Och din man?
Jag vet inte.
Kanske mjukisbyxor?
Vad är poängen? Ni har ju DNA.
Räcker inte det för att se vilket förkolnat lik som är vilket?
Suzie! Du hörde vad de sa. De letar fortfarande efter överlevande.
Vi försöker se det från alla vinklar.
I söndags hade min son en vit långärmad polotröja på sig.
Och vinröda byxor med vida ben.
Stämmer det, mrs Sakamoto?
Ja, faktiskt.
Hur visste du det?
Masa ringde mig efter att du skjutsat dem.
- En så snäll pojk. - Jag hade kommit på det småningom.
- Och på fötterna? - På fötterna?
För identifiering. Skor är rätt hållbara.
Det är det jag alltid sagt. Med goda skor blir färden stor.
Ni får tyvärr lita på min svärdotters minne.
Jag kunde inte se Masas fötter i bild.
Du kommer nog på det småningom.
Reste din familj med en homebot?
De har ingen.
Jag hatar dem. En robot dödade min mamma.
- Är det sant? - Mer eller mindre.
Hon är bara dramatisk. Det var en självkörande bil.
Det bedömdes som förarfel.
Du vet väl att den översätter, Noriko?
Men jobbar inte din make på Imatech?
Han sysslar med kylskåp.
Jag köpte precis den nya Mr Frigid.
Jobbade han på den?
Inte vet jag. Vet du vad din make gör om dagarna?
Min make gör möbler.
I fängelset.
Då kan jag säkert gissa vad han har för kläder, ifall du undrar?
Jag ska ta en till kaka.
Du får ursäkta henne. Jag tror att hon självmedicinerar.
Har du ätit klart?
Ät min kuk.
- Det börjar snart. - Vilket då?
- Hotellet anordnar en rui-katsu... - Du vet att jag inte vet vad det är.
En gråtceremoni. Det ska tydligen hjälpa. Kom igen, jag vill ha bra sittplatser.
Det sägs att en endaste tår kan uppväga ett år av stress.
Ni är på god väg här.
Vad är det som händer?
Den Stilige mannen får oss att gråta och torkar sen bort våra tårar.
Va?
Så jag vill be er
att ringa era anhöriga från flight 405.
Men deras grejer är döda. Det går direkt till röstbrevlådan.
Det är hela poängen.
Att höra deras röster.
Att förbinda er med er smärta.
Vem vill börja?
Det här är som tortyrporr.
Ring Izumi.
Izumi här. Lämna ett meddelande.
Ring Maki.
Hej, det är Ryota. Lämna ett meddelande.
Jag grät faktiskt på vägen, så det är lugnt.
Det är sorgligt att gråta ensam.
Här inne behöver du inte känna dig utanför eller rädd.
Vill du inte höra...
...din...
Hennes make och son.
Kära nån då.
När träffade du dem senast? Hörde deras röster?
Så välbekanta, så tröstande.
Jag vill inte göra det här.
Gula.
Ring Masa.
Ringer Masa.
Varför fortsatte ingen annans att ringa?
Innebär det goda nyheter?
Det gör det inte.
Det vet du inte. Du förstår dig inte på teknologi.
- Hon sa att det kan finnas överlevande. - Hon var bara artig.
Vad sysslar han med?
Yakuzan!
Tragedier lockar alltid fram dem ur sina hålor,
men de vill alltid ha något i gengäld. Bäst att inte fråga.
Det är lite tragiskt.
Förr i tiden gav de åtminstone bort riskakor.
Allt går bara utför.
Ät inte den där skiten.
Räddningsinsatsen för flight 405 fortgår.
Vidare kommer en minnesstund hållas för ledamot Ito,
- efter hans dödliga fall i hemmet. - Vilken tragedi!
Söker du nån?
Du behöver inte vara rädd.
Jag jobbar med din man.
Yuki Tanaka.
Vi beklagar din sorglighet.
Jag bringar gåvor.
Det är bara nåt litet.
- Det är väldigt vänligt. - Varsågod.
Det allra senaste.
Hajimemashite, Suzie! Jag heter Sunny.
Vad kul att äntligen träffas!
- Kom här! - Okej...
Jag är kramgo av mig, men vi tar det som det kommer.
- Eller så skiter du i det. - Kan inte! Jag skiter inte!
Typiskt Masa.
- Vad är typiskt Masa? - Det där skämtet.
Han jobbade hårt för att göra den här modellen munter.
Nu fattar jag inte.
Masa är i kylskåpsbranschen.
Eller hur?
Du är precis lika skrattprovocerande.
Frys- och kylavdelningen flyttade till Myanmar för 12 år sedan.
Jag måste...
Vi programmerade Sunny bara för dig.
Baserat på vad Masa berättat om dig.
Att du hatar bananer.
Här slipper inte en banan in!
Att du gillar att springa.
Att det har varit svårt för dig att hitta vänner här i Japan.
För att jag har dyslexi, nämnde han det? Att jag har svårt för språk?
Nej.
Jag beklagar ditt handikapp.
Du är väldigt modig.
Vår forskning visar att robotar kan vara till stor tröst
för folk i behov av sällskap.
- Jag klarar mig. - Se Sunny som ett husdjur.
Jag vill inte ha ett husdjur eller en robot.
- Jag hatar robotar! - Varför då?
De är läbbiga.
Robotar är blott uttryck av sina skapare.
Sunny skapades av din make. Du tycker väl inte att han är läbbig?
Inte förrän nu.
Jag hoppas att det inte är sant. Masa är en god människa.
Han hade funnit tröst vid tanken på att du har Sunny.
Snälla.
- Masa hade funnit tröst... - Jamen okej!
Jag behåller den väl. Säg bara hur man stänger av den.
Säg bara:
"Sunny, sov."
- Det funkade inte. Den är trasig. - Sunny tillhör dig.
Ingen annan kan kontrollera henne. Lycka till.
Du finns i mina tankar.
Ska vi lära känna...
Sunny, sov!
In med dig.
JULFEST PÅ IMATECH
Mamma, titta!
Ring Masa.
Ringer Masa.
Var fan är du?
Satan i helvetet!
Du verkade behöva en drink. Och tydligen hade jag rätt.
- Du grundar väl inte med vin? - Jag ställde dig i garderoben.
Hur kom du ut?
Jag vet inte. Men om det gör dig upprörd, så gör jag aldrig om det.
Jag anpassar mig efter dig.
- Kände du verkligen min make? - Mitt första minne är av dig.
Och nu lär vi känna varandra! Vad gillar du?
Musik? Sport? Fågelskådning?
För i helvete. Sunny, sov.
Skit också.
Gick det bra?
Men fan, lämna mig i fred.
- Jag kan städa undan leksakerna. - Nej! Våga inte röra dem.
Men det är för sånt jag är här. Snälla.
Nej. Jag vill inte ha dig.
Sunny, sov.
Jag söker en Yuki Tanaka.
Jag har frågor om min homebot.
Tanaka, du har besök.
Nej, det här är inte... Den jag söker är mycket äldre.
Förlåt då.
- Vanligt namn, Yuki Tanaka. - Ja. Ursäkta missförståndet.
Vilken division jobbar du med?
Jag jobbar inte...
Jag heter Suzie Sakamoto.
Masa Sakamoto är min otto.
Oj! Du måste vara hårdhudad.
Hårdhudad? Hur så?
För att Sakamoto är intensiv. Han är så skrämmande.
Man vill inte vara pungnissen som gör honom besviken.
Man vill bara att en buss kör på honom så man slipper hålla sin presentation.
Du måste vara överlycklig då.
Jävlar. Nej, mrs Sakamoto, snälla.
Jag är djupt ledsen.
Det är festens fel att jag är packad.
Det är därför jag glömde vad som hänt din make.
Och din son.
Åh, nej, nej, nej...
De borde bara ha ställt in festen! Det är för sjukt.
Masa är så smart, och han vill bara att vi ska vara smarta med.
Som min far.
Min far är också död.
Det sägs att en endaste tår kan uppväga ett år av stress.
Ät skit och dö.
Sakamotos inkubator.
Vad fan, Masa?
Varsågod. En beetle wing.
Smakar den inte?
Den är jättegod.
Två delar vermouth. Fan också. Jag lagar en ny.
Nej, jag borde inte...
Låt mig gottgöra dig. Jag kan laga nåt annat.
Snälla.
En whiskey hade suttit fint. Ren.
Du vet väl att det är en cocktailbar?
Man är bara snabbare i mål då.
Okej.
Då behöver du den här.
Desinfektionsmedel för själen.
Sorry för drinken.
Jag är nog bara lite nervös. Jag är ny här.
- Kommer du hit ofta? - Ja, vi kommer...
Min make och jag är här jämt.
Är allt okej?
Bara bra.
Så...
Var är maken ikväll?
Ingen aning.
Vi...
...gjorde precis slut.
Han är så skrämmande.
Man vill inte vara pungnissen som gör honom besviken.
- Jag vet inte varför jag sa så. - Det är lugnt.
Jag har läst att det tar 21 dagar att vänja sig vid nåt nytt.
- Hur lång tid har det gått? - En vecka.
Du är ju halvvägs igenom.
En tredjedel igenom.
Har du så svårt att laga drinkar för att din matte suger?
Gjorde ni slut för att din personlighet suger?
Högst troligen.
Jag heter Mixxy.
- Suzie. - Du vill inte testa en annan drink?
Kom du till Japan för din makes skull?
Nä. Vi träffades här.
Vår första dejt var här inne.
Precis efter att jag flyttat till Kyoto. Så jag har aldrig varit här ensam.
Trots att det var därför jag flyttade hit.
För att vara ensam?
Jag älskar den här låten. Den är min favorit.
Min med.
Vet du vad det kallas? Akai ito – ödets röda tråd.
Vill du se nåt jag aldrig visat nån?
Okej...
Jag börjar tappa det.
Från all stress.
Jag har en fräkne i ögonlocket.
- Se där. - Det var meningen att ge mig tur.
Jag borde låta dig gå hem.
Jag och min flickvän gjorde precis slut, så jag har ingen att komma hem till.
Förutom min bot.
Och även med strap-on blir det ganska enkelspårigt.
Knullar du din homebot?
- Vadå då? - Förlåt. Jag...
Hur får du den ens att göra det?
- Jag har en dealer. - Hurdan dealer?
Kod. Jag gör bara lite snusk,
men det finns en hel guide till hur man hackar botar.
De kan göra vad man än vill.
Hörde du om boten som föll nerför trappan och krossade en politiker?
- Ja, den där Ito. Vadå då? - Jag har hört att det inte var en olycka.
Det låter galet. Om robotar dödade folk skulle vi känna till det.
Skulle vi verkligen det?
Jag älskar min bot, men jag litar inte på henne.
Därför stänger jag alltid av henne helt istället för att använda sömnläget.
Det är fan så skrämmande vad de är kapabla till.
Det har varit en lång dag. Jag borde nog gå.
Sa jag nåt fel?
Nästa.
Skicka filerna.
Meddelande: Vi har henne.
Hon är ensam.
Fan då.
Helvete.
Skit i det då.
Sök: Masa Sakamoto.
Sök: Japans överhus, Ito, robot, dödad.
LEDAMOT I "TRAGISK OLYCKA"
OLYCKOR I HEMMET ÖKAR
Zooma in.
Mer.
Helvete.
Stanna.
Omelett!
Nej du!
- Fusk. - Jag vann den ronden ärligt.
Pappa.
Har den äran idag
Ring Masa.
Ringer Masa.
God jul i stugan. Jag har bakat kakor!
Vad i helvete?
Jag kan laga nåt annat. Kanske en paj?
Vi fick nog en dålig start. Jag försökte bara städa igår,
och när du kom hem fick jag panik.
Nu drar du åt helvete!
Vill du verkligen det?
Gör om det där.
Igen.
Förstår du inte? Jag är gjord för dig.
Undertexter: Borgir Ahlström