Kui ma ütlen, et tean, mida valu tähendab,
siis kuidas saan ma olla kindel, et me mõistame seda ühtmoodi,
kui sina oma valust räägid?
Filosoof Ludwig Wittgenstein
soovitab meil ette kujutada, et igaühel on karp, mille sisse näeb vaid tema ise.
Mitte keegi ei näe kellegi teise karbi sisse,
kuid kõik kirjeldavad seda, mida nad oma karbis näevad, mardikana.
Oma isikliku karbi sisu vaatlemise tulemusel usun,
et tean, mis mardikas on.
Ja oletatavasti usute teie oma karbi sisse vaadates sama.
Aga kes teab.
Võib-olla on meie karpides erinevad asjad.
Kas minu ja sinu ettekujutus mardikast ühtib?
Saame me kunagi kindlad olla?
Või on igaüks ise oma isiklikus karbis?
PÕHINEB COLIN O'SULLIVANI ROMAANIL
Sa pead mõistma, et need küsimused hakkasid Masat väga varakult painama.
Masa-kun, söö nüüd.
Mis lärm see on?
Ma tervitasin oma mardikat.
Ta oli alles laps, kui mõistis, et ta on ihuüksi,
omaenda peas.
Püüdsin ta pargist.
Ta on teistest mardikatest säravam.
- Masa, kuss. - Tal on mõõga moodi tundel
ja kaks sarve.
Ja kui te näete, kui suur ta on...
Poiss peab õppima vait olema.
Miks ma isale ei meeldi?
Isa on väsinud.
Ma tükeldan su mardikale õuna.
Ole hea poiss ja söö toit lõpuni.
Kuid inimesed on loodud otsima lähedust,
nii et kui meie mõistus kaob ja keha alla annab,
oleks kusagil olemas tõendid sellest, et me olime olulised.
Nii et Masa üritas edasi.
Su isa...
on nüüd väsinud.
Ma ei jää siis kauaks.
Praegu ei ole hea aeg.
Ta sureb.
On sul kõht tühi?
Tule. Ma valmistan sulle nikujaga't.
Aga mis juhtub, kui me üritame
ehitada silda enda ja teiste vahele, et olla nähtud ja mõistetud, ent tulutult?
Mida sellest õppida saab?
Ma olen söönud.
Avaldan kaastunnet.
Masa?
Kui Masa sel päeval ukse sulges,
kas ta plaanis selle igaveseks suletuks jätta?
Ma ei tea.
Kuid arvan, et ta õppis, et ainus viis oma üksildust taluda
oli see avasüli vastu võtta.
Kanda seda keebina.
Möödus kaks ja pool aastat ning Masa ei olnud oma toast väljunud.
Siis ta ema mulle helistaski. Me ei olnud mitukümmend aastat rääkinud.
Aga ta oli meeleheitel.
Ta oli kõike proovinud.
Ta oli valmis isegi mind proovima.
Arvad ilmselt, et olen halb ema,
aga
palun ära mõtle Masast halvasti.
Ei-ei.
Ta on tark poiss.
Ta suudab head töökohta pidada.
Imeline.
Mis tööd ta teeb?
Ta on ImaTechi arvutiinsener.
Külmkappide osakonnas.
Insener, mis?
Imeline.
Oled kindlasti väga uhke.
Tööst ei piisa.
- Ta vajab perekonda. - Ta vajab perekonda.
Niisiis...
Uudis Shigeru-san'i surmast kurvastas mind.
Nad olid Masa-kun'iga vist lähedased?
See nii veider ongi.
Nad põhimõtteliselt ei rääkinudki teineteisega.
Igal juhul on mul hea meel, et sa helistasid.
Ma annan endast parima.
Palun...
tee, mida iganes vaja on.
Kas sa ei jää siia?
Masa-kun.
Tere.
Ma olen su ema sõber.
Omoide tänav.
„Jungle Crows 2“.
Mu lemmiktasand.
Oled sa Kojimaya kohviku tagant juba programmivea leidnud?
Kissaten'i taga on kolm ust.
Kui sa seisad keskmise ukse ees ja vajutad klahvi B...
Ei, oota.
Vajuta korraga A-d ja ülemist nooleklahvi.
Õhus olles kasuta saltomünti ja vajuta seejärel klahvi B.
Ma aitasin seda mängu testida.
Pidin augud kinni lappima, aga see auk oli nii vahva, et jätsin selle sisse.
Kuulsin, et ka sina oled insener.
Kui see sind huvitab, on mul metsas maja. Midagi töötoa sarnast, Biwa järve ääres.
Sa võiksid seal peatuda.
Maja oleks sinu päralt.
Ehk oleks abi sellest, kui ma end korralikult tutvustaksin.
Sinu nimi on Masa...
sest minu nimi on Hiromasa.
Masa-kun.
Sa oled mu poeg.
Lähedal on turg, kui sa välja minna otsustad.
Ja ma toon sulle paari nädala pärast toidukraami...
Kodust toitu, Norikolt...
Tähendab, su emalt. Ma...
Nii palju poolikuid projekte.
Nokitsen pidevalt millegi uue kallal.
Jah. Teame, et sa ei suuda pühenduda.
See oli veider. Nägin temas nii selgelt iseennast.
Aga ta oli ehitanud enda ümber võimsa kindluse.
Ma ei osanud sellesse siseneda.
Masa-kun.
Kui sa minult midagi küsida tahad, võid sa seda teha.
Midagi peab elus ju olema, mis?
INNOVATSIOONI TULEVIK
KODUBOTTIDE UUS PÕLVKOND
LOODUD, ET NAISED SAAKSID TÖÖL KÄIA JA SAMAS HÄID JAAPANI LAPSI KASVATADA
Persevest.
Vabandust.
Mida põrgut?
Tere. Mina olen Shō.
Olen prügirobot.
Tundub, et sul on minu teeneid vaja. Kas võib?
Tee, mida tahad.
Prügi!
Kuule, see on minu seade! Mis sul viga on?
Mida sa silmas pead?
Hiro-san registreeris kõik esemed selles toas.
Seda eset ei registreeritud, järelikult on see prügi.
Arvad, et kõik, mida sinu jaoks registreeritud pole, on prügi?
Just nii.
Ohoh. Sitt programmeering.
Vabandust.
Esemetel võib olla nii palju erinevaid kahjustusi ja moonutusi.
Korraliku registrita on mul raske neid ära tunda.
Jah, aga see ei peaks raske olema.
Kuidas nii?
Unusta ära.
Sind programmeeris idioot.
Näe. Lusti mõnuga.
Prügi!
Tööpäeva algus registreeritud.
Prügi!
Olgu, ma annan alla.
Vaatame, millise prügi see tobu sulle ajuks andnud on.
Ühendu Prügirobotiga.
Ohoh.
Masa ei olnud juba aastaid lubanud endal millestki hoolida.
Ühtäkki sai minu ületrumpamine tema jaoks väga oluliseks.
Niisiis veetis ta selles metsamajas üksinda palju nädalaid,
püüdes muuta mu Prügirobotit targemaks, kui mina iial suutnud oleksin.
Prügi!
Vale.
Shō! See pole prügi.
- Prügi! - Vale!
Prügi!
Ei!
See pole veel tühi.
Prügi!
Sa olid tubli.
Näib, et ta sööb korralikult.
Ja ma arvan, et ta naeratas.
Masa naeratas sulle?
Mitte mulle.
Ma ei läinud sisse. Aga ma...
No ma piilusin.
Läbi akna.
Kas ma šokeerisin sind?
Anna andeks. Ma vaatasin vaid hetkeks.
Ma tegin varem sama.
Aga siis ta küll ei naeratanud.
No siis on see areng.
Mis?
Emast eemal viibimine?
Masa on täiskasvanud mees, Noriko.
Tema heitlused on tema enda omad.
Aga see viltune naeratus on küll sinust.
Mu naeratus ei ole viltune.
Jajah.
Ei ole, kui sa pead kallutad.
Võiksid järgmisel korral kaasa tulla.
Ma sõidan kultuuripäeval sinna.
Saaksid ka piiluda.
Võiksime koos piiluda.
Olgu.
Aga koos me ei piilu.
Piilume eraldi.
Robootikainseneriks ei saada juhuslikult.
Igaüks meist otsib midagi.
Masa ei olnud veel mõistnud, mida, aga ta jõudis sellele aina lähemale.
Ta tiirutas ümber probleemi, mida oli terve elu lahendada püüdnud.
Oma üksilduse.
Läheb lahti.
- See? - Prügi!
Õige.
- See? - Ei ole prügi!
Õige.
- See? - Prügi!
Õige.
Ei ole prügi?
Uskumatul kombel on sul õigus.
- Prügi! - Ei!
Kuidas sa ikka nii loll oled?
Nähtavasti oli minu programmeerija idioot.
Sa programmeerisid mu plekkpurke ära viskama.
Paraku on see purk minu oma.
Oota. Kuhu sa mu laadijaga lähed?
Ma viskan selle välja. See on prügi.
Ei ole. Palun ära tee.
Meie sinuga oleme väga erinevad, aga teatud mustrid on samad.
Miks sa seda laadijat nii väga endale tahad?
Ma vajan seda laadimiseks.
Ja mina vajan laadimiseks kohvi.
Nii et kohvipurgid ei olegi enam prügi?
Esemete klassifitseerimisest ei piisa, sest nende väärtus võib ajas muutuda.
Sa pead küsima,
mida see ese just praegusel hetkel oma omanikule tähendab.
Unusta ära.
Ilmselgelt pean ma su koodi uuesti üle vaatama.
Sa tahad öelda, et kohv on sinu jaoks väärtuslik,
nagu mu laadija on väärtuslik mulle?
- Jah. - Nii et praegusel hetkel pole see prügi.
Õige!
Jah. Õige. Täpselt nii.
Kes meist nüüd idioot on, mõrrad?
Kuulsin seda ühes filmis. Naljakas, eks?
Kui sa nii ütled, siis järelikult on.
Olgu. Proovime midagi muud.
Me oleme hoos.
Prügi?
Või ei ole prügi?
Ei ole prügi.
Vastasin õigesti?
Lähme.
Sa vajad väljakutset.
Me läheme õue?
Jah.
SÜGISENE KULTUURIFESTIVAL
Prügi!
Prügi või ei ole prügi?
Vaata, issi.
Ei ole prügi.
Sa ütlesid, et otsida tuleb mustreid.
Sa kortsutad kulmu,
kui näed esemeid, mis sinu jaoks väärtuslikud on.
Sest kurbus on sinu jaoks väärtuslik.
Ja miks me praegu naerame?
Ma ei olnud säärast robootikainseneri iial kohanud.
Selle ala juurde ei toonud teda huvi robotite vastu.
Anna andeks, et ma su nalju ei mõista.
Sa olid väga tubli, Shō-kun.
Ta ei tahtnud õpetada roboteid
otsima üles robotites peituvat inimlikkust.
Teda erutas see, kuidas robotid võivad aidata meil leida inimlikkust meis endis.
Sa olid liiga tubli.
Ma näen sind!
Mida sa teed?
Jah. Sina seal, see imeliku näoga.
Ära arva, et ma politseid ei kutsu!
Sa ei tohi seda siia jätta.
Jookse!
See prügi läheb põletusse.
Sõida!
Jookse! Liigu edasi!
Ruttu!
Kurat.
- Tere. - Masa.
Prügi.
Masa. Palun oota.
Mis sellel prügirobotil viga on?
Kurat, mis sul viga on?
Miks sa teda lõid?
See kolahunnik ründas mind.
Et prügist lahti saada.
- Masa. - Mis on?
Kuidas nimetada meest, kes oma lapse teisele mehele kasvatada jätab?
Aitab, Masa.
Sa kaitsed teda päriselt?
- Mis sul viga on? - Ära räägi emaga nii,
- Masa-san. - Oh ole vait.
Ah nii.
See oli sinu mõte.
Kas ta teadis?
Ma ei mõtle Yukit.
Kas su abikaasa teadis?
Kas ta teadis, et ma ei olnud tema laps?
Ta vihkas mind...
terve mu elu.
Ja mul polnud aimugi, miks.
Teadsin, et ma ei peaks tulema.
No ei. Mis asja?
Ei lähe sa kusagile. Sa pead selgitama. Miks sa seda minu eest varjasid?
Miks sa ei rääkinud?
Miks sa mulle ei rääkinud?
Miks? Kurat, miks ta mulle sellest ei rääkinud?
ImaTechil on konfidentsiaalsuslepingud. Väga ranged.
Loll jutt.
Need ei kata tervet tema elu.
Ta segas oma robotitejamasse ka sinu, eks?
Ma ei tea, miks ta sulle ei rääkinud.
Ehk tundis ta end turvalisemalt, kui osa endast enda sees peidus hoidis.
Masa tuli minu juurde
mõned päevad enne lennuki väljumist, keset ööd.
Ta oli endast väljas ja murelik.
Olin nii uhke, et ta minult abi palus.
Aga kõik ei olnud kaugeltki hästi.
Ta kartis.
Oli ehk liiga palju joonud.
Ta andis mulle koduboti.
Ma tõin selle sulle, Masa näpunäidete kohaselt.
Kas ta ütles, miks ta kartis?
Ma ei tea, Suzie-san.
Ta ütles vaid ühte asja, aina kordas seda...
Oled ainus, kelle poole ma pöörduda saan. Ma pean neid kaitsma.
Nii et ta põgenes tõesti. Ta teadis, et yakuza jahib teda.
Palun. Ma vannun.
Viskasin nad välja, niipea kui mõistsin, et nende tegevus teile vastukarva on.
Saatsin nad minema.
Aga mulle ei helistanud?
Oleksin pidanud helistama. Ma mõistan nüüd. Palun vab...
Mulle ei meeldi saladused.
Risa.
Palun! Too robot ründas selle proua sõpra.
Muud ma ei tea.
On aeg.
Tulen!
Lähme otsime Suzie üles.
Ja enne kui nad robotit näppisid, ei olnud see vägivaldne?
Kus see nüüd on?
Mu majas. Nägime kaardi peal kolme punkti...
Tegelikult nelja.
Mida? Ei, kolme.
Nelja. Vaata.
Mis see veel on?
Kollane on...
Noriko on vanglas.
Ma tean. Aga tundub, et ta on seal oma sõiduvees.
Roheline oled sina.
Ja oranž oli mu laulatussõrmuse sees, aga panime selle Sunnyle külge.
Ja sinine?
Ma ei tea.
Vaatame siis ajalugu.
See näitab vaid kahte päeva.
Mu poeg teeb sama.
Olemas.
31. - 30. - 29. JAANUAR
Sa käisid mingis talus?
Ehk ei paigaldanud neid yakuza. Ehk...
- Ehk oli see... Ehk on see... - See siin on aastavahetus.
Oota. Miks see ei liigu?
29. - 28. DETSEMBER
Ärge jamage.
Jõulud.
21. DETSEMBER
Nüüd see liigub.
Oh issand.
Kuhu see...
Issand, see on ju...
Lennujaam.
Mu maja.
Siis on see ju... Eks? Peab ju olema.
Pean oma poja leidma.
Ei-ei.
Ka Sunny liigub sinise täpi suunas.
Vabandust, andke andeks.
MANKAKUJI SETSUBUNI FESTIVAL
Siiapoole! Siia!
Mis on?
Kui ma sisse lähen ja neid pole...
Lootus ongi hirmutav.
Nad mõnitavad mind.
Mis on?
See on kadunud.
Halloo!
Zen!
Masa-san!
Masa? Zen?
Zen! Kullake!
Zen? Masa.
Halloo?
Emme!
Zen?
Zen! Zen!
Kullake, ma tulen!
Zen!
- Zen. - Emme!
Kullake. Zen?
Emme!
Zen!
Emme!
Mine!
Liigud siis, kui ma luban.
Ja suu hoiad kinni!
Zen.
Issand. Kallis!
Kallis!
Ei!
Ära puutu teda. Ära...
Zen!
Tule tee ära.
Suzie, on sul...
Suzie!
Aita!
Suzie!
Suzie.
Tõlkinud Triin Jürimaa