Ha azt mondom, hogy tudom, mit jelent a fájdalom,
honnét tudom, hogy arra gondolok, amire te gondolsz,
mikor azt mondod, fájdalmat érzel?
Ludwig Wittgenstein, a filozófus
azt mondja, képzeljük el, hogy mindenkinek van egy doboza, amibe csak ő láthat bele.
Senki nem lát bele senki más dobozába,
mégis azt, amit a saját dobozában lát, mindenki bogárként írja le.
Abból, hogy megvizsgálom, mi van a dobozomban,
azt hiszem, tudom, mi az a bogár.
És feltehetőleg te is ugyanezt hiszed a saját dobozodba nézve.
De ki tudja?
Talán különböző dolgok vannak a dobozainkban.
Nekem ugyanazt jelenti egy bogár, mint neked?
Meg tudunk erről valaha bizonyosodni?
Vagy mi mind a saját dobozainkban vagyunk?
COLIN O’SULLIVAN REGÉNYE ALAPJÁN
Meg kell értenie, hogy ezek a kérdések már nagyon korán gyötörni kezdték Maszát...
Masza-kun, edd meg a vacsorád.
Mi ez a felfordulás?
Köszöntem a bogaramnak.
Még csak kisfiú volt, amikor rájött, mennyire egyedül van
a saját fejében.
A parkban fogtam.
Fényesebb a többinél.
- Masza, hallgass. - Kardszerű csápja van,
és két szarva.
Na, majd meglátjátok, milyen nagy...
Meg kell tanulnia csendben lenni.
Miért nem szeret engem az apukám?
Fáradt.
Vágok fel almát a bogaradnak.
Légy jó fiú, és edd meg a vacsorád.
De az ember kapcsolatteremtésre van programozva,
hogy amikor elment az eszünk, és elrohadt a testünk,
legyen valahol egy nyom, bizonyíték arra, hogy fontosak voltunk.
Így aztán Masza próbálkozott.
Az apád...
most fáradt.
Akkor nem tartom fel soká.
Most nem alkalmas.
Meg fog halni.
Éhes vagy?
Gyere. Csinálok neked nikudzsagát.
De mi történik, ha megpróbáljuk
áthidalni a szakadékot, hogy lássanak, hogy értsenek, de kudarcot vallunk?
Mi ebből a tanulság?
Már ettem.
Őszinte részvétem.
Masza?
Amikor aznap becsukta az ajtót,
Masza azt akarta, hogy örökre csukva maradjon?
Nem tudhatom.
De azt hiszem, megtanulta, hogy csak úgy élheti túl a magányosságát,
ha elfogadja.
Ha köpenyként hordja.
Két és fél év telt el, és Masza nem hagyta el a szobáját.
Ekkor hívott fel engem az anyja. Ő és én már évtizedek óta nem beszéltünk.
De kétségbe volt esve.
Megpróbált mindent.
Még velem is hajlandó volt megpróbálkozni.
Biztos szörnyű anyának tűnök,
de...
kérlek, ne gondolj rosszat Maszáról.
Ó, nem, nem.
Ő okos fiú.
Sikerült megtartania egy jó távmunkát.
Csodálatos.
Mit csinál?
Informatikai mérnök az ImaTechnél.
Hűtőgépekkel foglalkozik.
Szóval mérnök?
Csodálatos.
Biztos nagyon büszke vagy.
A munka nem elég.
- Család kell neki. - Család kell neki.
Hát akkor...
Sajnálattal hallottam Sigeru-szanról.
Masza-kunnal közel állhattak egymáshoz.
Ez az, ami nagyon különös.
Ő és a férjem alig beszéltek egymással.
Ó.
Hát, örülök, hogy felhívtál.
Megteszem, ami tőlem telik.
Kérlek...
tedd, amit tenned kell.
Te nem maradsz?
Masza-kun.
Szervusz.
Anyád barátja vagyok.
Az Omoide sikátor.
Jungle Crows 2.
A kedvenc szintem.
Megtaláltad a térképlyukat a Kodzsimaja Kávéház mögött?
A kissaten mögött van három ajtó.
Ha a középső ajtó elé állsz, és megnyomod a B-t...
Nem, várj...
Nyomd meg egyszerre az A-t és a FEL-t.
Aztán a levegőben használd a szaltózsetont, és nyomd meg a B-t.
Minőségellenőr voltam ennél a játéknál.
Be kellett foldoznom a térképlyukakat, de ez vicces volt, meghagytam.
Hallom, te is mérnök vagy.
Ha érdekel, van egy nyaralóm. Műhelyszerűség a Biwa-tónál.
Ott lakhatnál.
Lenne saját helyed.
Talán segít, ha rendesen bemutatkozom.
A te neved azért Masza...
mert az enyém Hiromasza.
Masza-kun...
A fiam vagy.
Van egy piac, ha úgy döntesz, hogy kimerészkedsz.
Én meg pár hét múlva jövök, hozok élelmiszert...
ételt Norikótól...
Édesanyádtól. Én...
Megannyi befejezetlen projekt.
Mindenbe belekóstolok.
Igen. Tudjuk, hogy nem tudsz elköteleződni.
Furcsa volt. Olyan tisztán láttam magam benne.
De erődöt épített maga köré.
Fogalmam sem volt, hogy hatoljak be.
Masza-kun.
Ha van bármi, amit meg akarsz kérdezni, megteheted.
Ezzel kompenzálsz?
JÖVŐBELI ÚJÍTÁSOK
A HÁZIROBOTOK ÚJ GENERÁCIÓJA
HOGY A NŐK AZ OTTHONUKON KÍVÜL IS DOLGOZHASSANAK,
MIKÖZBEN JÓ JAPÁN CSALÁDOKAT NEVELNEK
Baszod anyám.
Elnézést.
Mi a pokol?
Helló. A nevem Shó.
Kukarobot vagyok.
Úgy nézem, hasznát vennéd a szolgálataimnak. Szabad?
Csinálj, amit akarsz.
Szemét!
Hé, az az eszközöm! Mi bajod van?
Hogy érted?
Ebben a szobában minden talált tárgyat iktatott Hiro-szan.
Az a tárgy nem volt iktatva. Ezért hát szemét.
Szerinted minden tárgy, ami nem lett iktatva, szemét?
Így van.
Nahát. Selejt munka.
Elnézést.
Egy tárgy olyan sokféle módon törhet vagy deformálódhat.
Úgyhogy megfelelő iktatás nélkül nehezen tudom felismerni őket.
Ennek nem kéne nehéznek lennie.
Hogyhogy?
Felejtsd el.
Téged egy barom programozott.
Tessék. Mulass jól.
Szemét!
Bejelentkezett.
Szemét!
Jól van, belemegyek.
Lássuk, miféle szemét agyat adott neked ez a dilis.
Kapcsolódás a kukarobothoz.
Azta.
Masza évek óta
nem engedte meg magának, hogy annyira érdekelje valami,
mint ahogy most az érdekelte, hogy legyőzzön engem.
Úgyhogy jó néhány hetet töltött egyedül abban a nyaralóban azzal,
hogy az én kukarobotomat olyan okossá tegye, amilyenné én sose tudtam volna.
Szemét!
Téves.
Shó! Shó! Ez nem szemét!
- Szemét! - Téves!
Szemét!
Nem!
Még van benne valamennyi.
Szemét!
Ügyes voltál.
Úgy tűnik, rendesen eszik.
És szerintem mosolygott.
Masza rád mosolygott?
Nem rám.
Nem mentem be. De...
Hát, belestem.
Az ablakon át.
Megbotránkoztál?
Sajnálom.
Csak egy pillanatig néztem.
Régen én is ezt csináltam.
Bár soha nem mosolygott, az biztos.
Akkor ez fejlődés.
Mi?
Hogy távol van az anyjától?
Masza felnőtt férfi, Noriko.
A saját küzdelmeit neki kell megvívnia.
Viszont a ferde mosolyát tőled örökölte.
Az én mosolyom nem ferde.
Dehogynem.
Ha félrehajtod a fejed.
Mi lenne, ha legközelebb velem jönnél?
A kultúra napján megyek.
Te is kileshetnéd.
Együtt leskelődhetnénk.
Rendben.
De nem leskelődünk együtt.
Külön lesés lesz.
Az ember nem lesz véletlenül robotikus.
Mindannyian keresünk valamit.
Masza még nem jött rá, mit keres, de közeledett hozzá.
Körözött a probléma körül, amit aztán egész életében próbált megoldani.
A magányát.
Kezdjük.
- Ez itt? - Szemét!
Igen.
- Ez itt? - Nem szemét!
Igen.
- Ez itt? - Szemét!
Igen.
Á.
Nem szemét?
Hangsúlyosan helyes.
- Szemét! - Nem!
Hogy vagy még mindig ilyen buta?
Úgy tűnik, egy marha programozott.
A dobozok újrahasznosítására programoztál.
Az a gond, hogy az én dobozom volt.
Várj! Hová mész a töltőmmel?
Kidobom. Szemét.
Nem az. Kérlek, ne csináld.
Mi ketten nagyon különbözünk, de pár minta egyezik.
Miért kell neked annyira ez a töltő?
Azért kell, hogy feltöltsön.
Hát nekem meg a kávé kell, hogy feltöltsön.
Akkor a kávésdoboz mostantól nem szemét?
Nem elég pusztán osztályozni a tárgyakat, mert az értékük idővel változhat.
Így fel kell tenned a kérdést:
Mit jelent ez a dolog ebben a konkrét pillanatban annak, akihez tartozik?
Felejtsd el.
Világos, hogy vissza kell mennem a kódodba.
Tehát azt mondod, a kávé értékes neked,
oly módon, ahogy a töltő nekem?
- Igen. - Tehát ebben a pillanatban nem szemét.
Igen!
Igen. Így van. Pontosan!
Most ki a marha, ribancok?
Volt egy ilyen duma egy filmben. Vicces, nem?
Ha te mondod, biztos.
Oké. Próbáljunk valami mást.
Nyerésben vagyunk.
Szemét?
Vagy nem szemét?
Nem szemét.
Jól mondom?
Menjünk.
Neked kihívás kell.
Kimegyünk?
Igen.
ŐSZI KULTURÁLIS FESZTIVÁL
Szemét!
Szemét vagy nem szemét?
Nézd, papa!
Nem szemét.
Azt mondtad, mintákat keresel.
A homlokodat ráncolod olyan tárgyakra,
amik értékesek számodra.
Mert értéknek tartod a szomorúságot.
És most miért nevetünk?
Maszához hasonló robotikust még nem ismertem.
Nem a robotok iránti érdeklődése vezette erre a területre.
Sajnálom, nem értem a vicceidet.
Ügyes voltál, Shó-kun.
Nem az volt a célja, hogy a robotokat megtanítsa
felfedezni a saját emberségüket.
Az izgatta, hogy rájött, hogy segíthetnek nekünk felfedezni a saját emberségünket.
Nagyon ügyi voltál.
Látlak ám!
Mit művelsz?
Igen! Te ott, ezzel az arccal!
Ne hidd, hogy nem hívok rendőrt!
Azt nem lehet odatenni!
Futás!
Az elégethető szemét!
Gyorsan, nyomás!
Fuss! Ne állj meg!
Gyorsan! Gyorsan!
Basszus!
- Helló. - Masza.
Szemét.
Masza. Kérlek, várj...
Mi az isten baja van a kukarobotnak?
Mi a franc ütött beléd?
Miért rúgtad meg?
Ez a vacak megtámadott!
Hogy kidobja a szemetet!
- Masza. - Tessék?
Mi más lenne egy ember, akinek viszonya van, aztán a gyerekét
másra hagyja felnevelni?
Elég volt, Masza.
Te most komolyan véded?
- Mi a franc bajod van? - Ne beszélj így anyáddal,
- Masza-szan. - Kussolj.
Á.
Szóval a te ötleted volt.
Ő tudta?
Nem ő.
A férjed.
Tudta, hogy nem az övé vagyok?
Gyűlölt...
egész életemben.
És sejtelmem se volt, miért.
Tudtam, hogy nem kéne eljönnöm.
Ne. Mi van?
Ezt nem teheted! Meg kell magyaráznod.
Miért hallgattad el előlem?
Miért nem mondtad el?
Mi a faszért nem mondtad el?
Miért? Mi a faszért nem mondta el?
A ImaTechnél titoktartási van. Nagyon szigorú.
Ó, baromság.
Nem titoktartásizták le az egész életét.
Ő rángatta bele magát ebbe az egész robotbaromságba, nem?
Nem tudom, miért nem akarta elmondani magának.
Talán biztonságosabbnak érezte, ha bizonyos részeit odabent őrzi.
Masza eljött hozzám
pár nappal a repülés előtt, az éjszaka közepén.
Fel volt dúlva. Aggódott.
Megtisztelő volt, hogy hozzám fordult segítségért.
De nem volt jól.
Meg volt rémülve.
Talán túl sokat ivott.
Nekem adta a házirobotot.
Én meg magának, az ő eligazítása szerint.
Miért félt? Mondta?
Nem tudom, Suzie-szan.
Csak azt mondta, csak azt hajtogatta...
Te vagy az egyetlen, akihez fordulhatok. Meg kell védenem őket.
Tehát tényleg menekült. Tudta, hogy a jakuza üldözi.
Kérem. Esküszöm.
Amint tudtam, hogy maga ellen vannak, kirúgtam őket.
Elküldtem őket.
De engem nem hívott fel?
Kellett volna. Értem. Bocsá...
Nem szeretem a titkokat.
Risa.
Kérem! A robot megtámadta a hölgy barátnőjét.
Csak ennyit tudok.
Itt az idő.
Megyek!
Keressük meg Suzie-t.
És mielőtt hozzáfértek a robothoz, sosem volt erőszakos?
Most hol van?
A házamban. Van ez a három GPS-pont, úgyhogy...
Igazából négy.
Mi? Nem, három.
Négy. Nézd.
Ez meg mi a fasz?
A sárga, az... Ó.
Szóval Noriko börtönben van.
He?
Tudom, de úgy tűnik, nagyon éli a világát.
Szóval a zöld az maga.
A narancssárga a jegygyűrűmben volt, de Sunnyra tettük, mielőtt idejöttünk.
De a kék?
Nem tudom.
Nézzük az előzményeket.
Csak két napot lehet visszamenni.
A fiam ugyanezt csinálja.
Itt is van.
JANUÁR 31. - 30. - 29.
Elment egy tanyára?
Talán nem a jakuza helyezte el őket. Talán...
- Talán ez... Talán ez... - Ez itt újév.
Várjunk. Az miért nem mozog?
DECEMBER 29. - 28.
Gyerünk.
Karácsony.
DECEMBER 21.
Most mozog.
Úristen.
Ez hová...
Úristen. Ez...
A reptér.
A házam.
Biztos, igaz? Ez biztos...
Meg kell találnom a fiamat.
Ó, ne, ne, ne.
Sunny is a kék pont felé megy.
Bocsánat, elnézést.
MANKAKUDZSI SZETSZUBUN FESZTIVÁL
Gyerünk, erre! Erre!
Mi az?
Ha bemegyek, és nincsenek ott...
A remény félelmetes.
Baszakodnak velem.
Mi az?
Mozog.
Hahó?
Zen!
Masza-szan!
Masza? Zen?
Zen! Kicsim!
Zen? Masza!
Hahó?
Mama!
Zen?
Zen! Zen!
Kicsim! Jövök!
Zen!
- Zen. - Mama!
Kicsim. Zen.
Mama!
Zen!
Mama!
Menj oda!
Ne mozdulj, amíg nem szólok!
És fogd be a pofád.
Zen.
Úristen. Kicsim!
Kicsim!
He? Ne!
Ne érjen hozzá. Ne...
Zen!
Gyere, kapd el!
Suzie, te...
Suzie!
Segíts!
Suzie!
Suzie.
A feliratot fordította: Speier Dávid