SAKSA, KEVÄT 1945
Tuolla hän on!
No niin.
Nyt ammutaan kovilla.
Jumalauta!
Vauhtia! Ottakaa hänet kiinni!
Kaikki mukaan!
Vauhtia!
Kiinni jäit, sotamies. - Haluan hänet elävänä.
Tehtävämme voi odottaa.
Ylikersantti.
Karkuruus on maanpetos.
Se on petos Führeriä ja isänmaata kohtaan.
Maanpetos.
Puola, Ranska, Italia, Venäjä. Olet käynyt kaikkialla.
Helvetin Köhler. Varo vähän.
Rautaristi ja panssarintuhoojanmerkki.
Pronssinen lähitaistelusolki.
Kasvotkin kuin marmorista veistetyt.
Arjalaista verta, mutta pelkurin sydän.
Olet häpeäksi.
Mistä syystä petit isänmaan?
En pyytänyt tätä sotaa.
Minulta ei kysytty.
Silti puin univormun ja lähdin rintamalle.
Sodin kuusi järjetöntä vuotta.
Tämä hulluus sai riittää.
Olemme kaikki kokeneet kovia, ja meidät on lyöty polvillemme.
Emme silti ole hävinneet. Nousemme ja iskemme takaisin.
Se on meillä verissä.
Taistelemme, kärsimme, vuodamme verta ja kuolemme.
Olemme voittajien kansakunta.
Olemme murhaajien kansakunta.
PERVITIINI
Pakko myöntää, että olet kova jätkä.
Tämä ei murra niskaa heti.
Näin kärsit vähän pidempään.
Kun olet kussut ja paskonut housusi -
ja turvonnut kieli tukkii suun kuin vanha riepu,
kuolema tuntuu helpotukselta.
Olet kauhea sadisti, Dörfler!
Valmista tuli.
Lähdetään hakemaan kultaa. - Vihdoinkin!
Isi on tuolla. Tule mukaan, isi.
Ei hän voi, Karl. Isän pitää jäädä vielä.
Hänen pitää huolehtia Lottchenista.
Hyvästi. -Äiti! Karl! Odottakaa minua!
Lottchen.
Isi.
Älä jätä minua yksin, isi.
Sotilaita!
MAJATALO "KRUUNUNPRINSSI RUDOLF"
Isä, sotilaita!
Meidän kylässämmekö? Brigitte, amerikkalaiset tulivat.
He ovat meikäläisiä. Näyttivät SS-joukoilta.
Mitä?
Hyvä luoja. Hae muotokuva kellarista ja ripusta se seinälle.
En ole palvelijasi, Robert.
Elisabeth.
Nimeni on Elsa.
Hei! Päästä irti! - Ei hätää, Paule.
Paule on veljeni.
Tahna auttaa.
Elsa teki sen itse.
Paulella on erityinen kyky.
Olet melko vahva. Aivan kuin marsalkka Gustav.
Vanha härkämme.
Nyt voimme valjastaa sinutkin auran eteen.
Huono ajatus. Sinun pitää levätä.
Sotilaalla on varmaan nälkä.
Nimeni on Heinrich.
Heil Hitler!
Herra everstiluutnantti!
Robert Schlick, pormestari ja puolueen ryhmänjohtaja palveluksessanne.
Johannes Löwenstein.
Merkitseekö nimi teille mitään, pormestari?
Hän oli juutalainen, joka asui täällä kylässä.
Tai hänen perheensä asui.
Löwenstein itse asui Essenissä, mutta kävi täällä usein.
Viekää meidät Löwensteinien talolle.
He eivät ole täällä enää.
Ilmoitan ilolla, että kylä on ollut vapaa juutalaisista...
Viekää meidät talolle.
Kuten haluatte. Seuratkaa minua sievän kylämme läpi.
Talo oli kaunis, mutta niin oli roviokin.
Talo paloi muutama päivä puhdistuksen jälkeen.
Kun leikkii tulella...
Mitä juutalaisten tavaroille tapahtui? Veivätkö he mitään mukanaan?
Annoimme ottaa joitain vaatteita. - Ryöstettiinkö talo tyhjäksi?
Möller otti joitain huonekaluja,
ja muutamat naiset veivät astioita ja liinavaatteita.
Ei muuta.
Amerikkalaisia.
Koneita on pörrännyt kuin hyttysiä.
Voitte mennä.
Kutsun teidät tarvittaessa. - Ilman muuta, everstiluutnantti.
Halusin vielä sanoa,
että omistan kylän majatalon "Kruununprinssi Rudolfin".
Meillä ei ole paljoa, mutta jaamme kaiken ilolla kanssanne.
Tietenkin jaatte. - Aivan.
Tämä pitää purkaa kivi kiveltä. Kauhea vaiva.
Jos olisitte hillinnyt itsenne,
juutalainen olisi kertonut tarkan piilopaikan.
He haluavat kullan.
Kerro, Robert. - Kyllä.
Lähdetään pois. Aloitetaan alusta jossain muualla.
Miten muka? Ei se niin helposti käy.
Minulla on lapsia.
Ihme juttu noin munattomalta mieheltä.
Sonja!
Miksi autat minua?
Koska vihaan natsipaskoja.
Ne siat tappoivat isän.
Hänet pidätettiin kumouksellisista puheista.
Hän ei tullut takaisin.
Isästä valittaneet ihmiset häätivät meidät tilaltamme.
En halua, että kukaan katsoo Paulea tarkemmin.
Koska olen niin komea tyyppi!
Siitä asti olemme asuneet täällä.
Taisin pilata ruokahalusi.
Kerron yhden isän Hitler-vitseistä. - Joo!
Vauhtia, Brigitte. Herroilla on jano.
Vie sitten juotavaa.
"Rakas jenkkihuorani..."
Olkaa hyvät. - Mitä hittoa, Dörfler?
Kulli kelpaa, kun saa sukkahousut vastineeksi.
Hillitkää itsenne.
Eikö ole mitään parempaa? - Olen pahoillani.
Mekin olemme saaneet tarpeeksemme nauriista.
Nälästä huolimatta poikanne on oikein verevä.
Aivan. - Kuule.
Miksei reipas nuorukainen ole rintamalla puolustamassa isänmaata?
Micha, mene kuorimaan perunat.
Komenna aamuksi keräilykierros maatiloille.
Tarvitsemme muonavaroja.
Kuka tietää, milloin saamme taas tilaisuuden.
Heil Hitler!
Kolme olutta.
Majatalo on nyt päämajani.
Siviileiltä on pääsy kielletty.
Katso.
Tuo on Dresden.
Paska. Tätini asuu siellä.
Aamuhetki kullan kallis!
Kullasta puheenollen...
Luuleeko se irvikuva vievänsä kultamme Führerille?
Hetkinen.
Kaikki lapion varteen kykenevät ovat paikalla. Työ etenee rivakasti.
Aika on vähissä.
Ranskalaiset ylittivät Reinin -
ja amerikkalaiset lähestyvät etelästä ja lännestä.
Everstiluutnantti!
Mitä?
Uskotteko, että pääsemme vihollislinjojen läpi?
Keksimme keinon.
Miehemme ovat uupuneita. - He saavat levätä Alppilinnoituksessa.
Vuorilla olemme yhtä lailla saarroksissa.
Kyseenalaistatteko Führerin suunnitelman, ylikersantti?
Ettekö usko voittoon? Aiotteko syyllistyä karkuruuteen?
Kuten se sotamies.
En tietenkään!
Voitto -
tai kuolema.
Muita vaihtoehtoja ei ole.
Käskin hankkia muonavaroja.
Rogge, lähde hankkimaan muonaa. - Hoidatte sen itse.
Eikö minun olisi parempi jäädä... - Se oli käsky, ylikersantti.
Tämä selvä!
Sinä olet paras, Rita.
Huomenta.
Minun pitää mennä. - Tarvitsit hyvät unet.
Tarvitset myös aamupalaa.
Paule hakee munia.
Ei tarvitse.
Mistä moinen hoppu?
On pakko mennä.
Keräisit ensin voimia.
Kiitos.
Apu olisi minulle tarpeen.
Vaimoni ja poikani kuolivat Hagenin pommituksessa.
Elisabeth oli seitsemännellä kuulla.
Lottchen selvisi.
Naapurit ottivat hänet huomaansa.
Pue edes päällesi jotain muuta.
Muuten sinut hirtetään taas.
Tänne tulee ihmisiä rekalla!
SS.
Ne samatko? - Kyllä.
Krause, Niemann. Ottakaa elukat.
Selvä!
Tule tänne, kana.
Kot, kot, kot. Tule tänne.
Ihme idiootti.
Nappaa se saatanan kana, Niemann!
Mitä tämä on?
Hankin joukoilleni muonaa. Onko se ongelma?
Hyvä, Niemann. Oikea kanavaras.
Älkää viekö kaikkia. Meidänkin pitää elää.
Oletkin vaarallista tyyppiä.
Paule.
Miksi he tappavat eläimet? Ei niin saa tehdä.
Ei hätää.
He lähtevät pian.
Luulin, että tuollaiset hylkiöt tuhottiin ajat sitten.
Ette saa tappaa eläimiä. - Suu kiinni, idiootti.
En ole idiootti!
Kuka muu täällä asuu? - Ei ketään. Vain veljeni ja minä.
Miksi kuppeja on kolme?
Veli ei juo samasta kupista kahdesti. - Hän siis on idiootti.
Ällöttävää korviketta.
Antaisin mitä vain oikeasta kahvista.
Eikö sinulla ole miestä? - Sulhaseni on sodassa.
Milloin hän kirjoitti viimeksi?
Onko siitä kauan? Ei hän palaa.
Tiedät sen hyvin.
Komea poika. Nyt hän on madonruokaa.
Anna se.
Tule hakemaan.
Elsa!
Heittäkää hänet ulos!
Senkin likainen lutka.
Pysy ulkona, ali-ihminen.
Ei, ei.
Älä seiso tumput suorina! Pidä lutka aloillaan!
Ei tällainen käy päinsä. - Tule nyt. Hoidetaan homma.
Päästä irti, sika!
Lopettakaa nyt.
Et sinäkään ole aikoihin saanut.
Minä haluan vuoron ensin.
Emme ole puna-armeija. - Turpa kiinni, nahjus!
Meidät ammutaan, jos tieto leviää. - Jos tieto leviää, minä ammun sinut.
Tässä. Kuvittele minut häneksi.
Kalsarit pois!
Nyt kuolet.
Mitä siellä tapahtuu?
Voi helvetti.
Jumalauta!
Paule.
Ei hätää.
Kaikki on hyvin.
Kiitos vaatteista.
Kusipäät lomailevat Sonnenbergissä.
Hänen nimensä oli Hans.
Tunsimme lapsesta asti.
Pitää mennä.
Rita pitää ottaa mukaan.
Ei nyt.
Ollaan yö täällä.
Mikä hätänä? - Pitää mennä takaisin.
Emme voi. - Rita alkaa itkeä, jos en lypsä sitä.
Unohda jo se lehmä! - Rita saa pian vasikan!
Meidät haluttiin tappaa.
Tämä oli viimeinen tikki.
Miten se sotamies selvisi? - En tiedä.
Maatilan tyttö varmasti auttoi hänet alas.
Haava pitää vielä sitoa. - Paskan marjat.
Tuliko vammoja muualle? - Ei tullut.
Ei hätää.
Palaan maatilalle huomenna.
Ja annatte hänen paeta kolmannen kerran. - Minä hoidan sen sian.
Sinun pitää syödä jotain.
Lepää vähän.
Onko kaikki hyvin?
Paule kaipaa lehmäänsä.
Tarkoitin sinun vointiasi.
Kaikki on hyvin.
Kiitos.
Näin tyttäreni vain kerran hänen syntymänsä jälkeen.
Hän tuskin tietää, kuka olen.
Ehkä hänen on parempi ilman minua.
Ei voi olla totta.
Juokset metsissä viikkotolkulla ja nyt jänistät.
Miksi edes autoin sinut alas? Vaaransin henkeni.
Olet elossa tyttäresi vuoksi.
Olet varmasti hyvä isä.
Elsa.
Kaikki hyvin, Paule.
Mitä sinä teet?
En mitään. Käy maaten.
Huomenta.
Vieläkö istut siinä?
Lepuutin silmiäni hetken.
Räpäytit vähän.
Onko Paulea näkynyt?
Ei vielä.
Paule, missä kahvini on?
Paule.
Paska.
Pitää mennä, Rita.
Kylläpä hän juoksee.
Katso nyt tuota idioottia.
Missä he ovat? Missä sotamies on?
Sain heidät katoamaan. - Idiootti.
Tapa hänet. Ei hän mitään kerro.
Rita!
Heitä lihasäkki lavalle ja lehmä perään. Illalla syödään gulassia.
Rita.
Paule!
Pelastamme hänet.
Etsimme kaikkialta. Kultaa ei ole.
Hakekaa pormestari. - Tämä selvä.
Löytyikö kulta?
Mikä tuo on?
Maatilan tytön veli.
Entä sotamies?
Ei jälkeäkään. - Everstiluutnantti, kuinka voin auttaa?
Missä kulta on?
Mikä kulta?
Löwenstein halusi ostaa itsensä vapaaksi -
keskitysleiriltä. - En tiedä siitä mitään.
Juutalainen piilotti taloon laatikon, jossa oli 31 kultaharkkoa.
Kutsukaa tämän kaatopaikan asukkaat keskusaukiolle.
Tasan kello kahdeksitoista.
Valmiina.
ARVOTON ELÄMÄ
Sieg! - Heil!
Älä katso.
Mennään. Tänne päin.
Pysähtykää Jumalan nimessä!
"Arvoton elämä."
Kaikki elämä on arvokasta. - Astukaa sivuun.
Jeesuksesi oli vain juutalaisen huoran poika,
eikä hän suojele sinua.
Mitä hänelle tehdään?
Onko toista sisäänkäyntiä? - On.
Ulos talosta! Tulkaa aukiolle. - Elsa?
SS sai Paulen.
Mitä nyt?
Tulkaa mukaan.
Vauhtia!
Osaatko solmia hirttosilmukan?
Saa nähdä, irtoaako pää vai jäätkö keikkumaan.
Hyvät naiset ja herrat, pian näette Sonnenbergin kellonsoittajan!
Kellonsoittajalla oli kyttyrä!
Tule.
"Arvoton elämä."
Minä näytän, kenen elämä on arvoton.
Etsikää toinen paikka.
Paule on tornissa.
Älkää jättäkö minua!
Kiväärini!
Köhler, näytä meille, mitä opit Napolassa.
Liikettä!
Minä näytän teille!
Kuka nyt on idiootti?
Paule!
Elsa?
Ei!
Paule!
Meidän pitää mennä.
Minä otan hänet.
Missä juutalaisen kulta on?
Jos ette kerro, ammun kyläläisiä kunnes kerrotte.
Älkää!
Aloitan surkeasta pojastanne! - Elsa.
Älkää! -Älkää!
Elsa, älä.
Älkää ampuko!
Sotamies!
Nyt mennään!
Hän juoksi yläkertaan. Sisään!
Selvä! - Sisään!
Ottakaa hänet kiinni!
Varokaa!
Helvetti!
Eteenpäin! - Entä Schröder?
Sotamies!
Antakaa ase!
Mikä hätänä? Loppuivatko luodit?
Hän on loukussa. Napatkaa hänet!
Liikettä, helvetin pelkuri.
Näetkö häntä missään?
Helvetti!
Painu helvettiin!
Perkele!
Hän menee sisälle. Perään!
Hei, sotamies.
Sotamies!
Suojautukaa!
Tulkaa kaikki tänne!
Liikettä, laiskurit!
Menkää te kaksi tuonne.
Sinä tulet mukaani.
Katsokaa kaikkialta. Se torakka on täällä jossain.
Voi luoja.
Etsimme jo. Hän ei ole siellä.
Sulkekaa kadut, ettei hän pääse pakoon.
Selvä.
Tule mukaani. - Tämä selvä.
Noin. Toivottavasti tämä pitää.
Kiitos.
Oletteko sotilas?
Olin sotilas.
Poikani.
Friedhelm kuoli Italiassa, Peter Stalingradissa.
Irmgard.
Odottakaa.
Missä sinä olit? Etsin kaikkialta.
Mitä tapahtui?
Tämä on Heinrich. Hän yritti auttaa Elsaa vapauttamaan veljensä.
Hautasin Paulen.
Entä Elsa?
SS vei hänet majataloon.
Seis.
Ette voi laskea painoa jalalle.
Haava voi aueta milloin vain. Teidän on levättävä.
Miksi SS-joukot ovat täällä?
Kullan takia.
He tulivat kullan perässä.
He ovat tosissaan.
Tilanne on tulenarka.
Näitte kyllä. He ampuvat jokaisen yksi kerrallaan.
Mitä me teemme?
En ryhtynyt tähän vain menettääkseni kaiken.
Sota on pian ohi. Sitten olemme rikkaita.
Poikani aiottiin ampua. Emme voi jatkaa näin.
Odota, Robert!
Pidät suusi kiinni.
Ette ymmärrä. Teillä ei ole perhettä!
Jää tänne ja pidä suusi ummessa.
Pystymme tähän!
Tämä on nyt ohi.
Leikitäänkö täällä rosvoa ja poliisia ilman pikku Sonjaa?
En päässyt koskaan leikkiin mukaan.
Älä anna hänen kärsiä turhaan.
Anna tänne.
Älä, Wilhelm.
Noin. Entä nyt?
Nyt haemme kullan.
...saavuttanut pääkaupungin laitamat.
Berliinistä on tullut etulinjan kaupunki.
Berliinin puolustajat,
vaimonne, äitinne ja lapsenne katsovat teitä.
Miksi et syö?
Liha on oikein mureaa.
Lehmä taisi elää hyvän elämän.
Hofer. - Täällä.
Viekää nämä pois.
Hetki.
Tämä myös.
Ei tarvitse pelätä minua.
Muistutat minua eräästä tytöstä.
Rakastin häntä kovasti.
En voinut ottaa häntä vaimokseni.
Rebecca oli juutalainen.
En voinut jäädä hänen luokseen.
Siksi ammuin hänet.
En halunnut, että hän joutuu leirille.
Halusin,
että se kävisi nopeasti.
Hyvitän kaiken.
En jätä sinua koskaan.
Suojelen sinua ikuisesti.
Tule kanssani,
Rebecca.
Löwensteinit olivat kylän ainoa juutalainen perhe.
He olivat herttaista väkeä. Yhtäkkiä heitä alettiin vihata.
Pormestari piti eniten ääntä kokouksissa.
"Kansallissosialistien on täytettävä velvollisuutensa."
"Juutalainen roskaväki ei kuulu tänne."
...lietsovat sotaa saksalaisia vastaan ja ampuvat Saksan viranomaisia.
Juuri niin! - Vaadin kostoa Rathin puolesta!
Kostamme Rathin kuoleman!
Vuoden 1938 syksyllä, vähän ennen Kristalliyötä,
Löwensteinien vanhin poika Johannes palasi Essenistä.
Hän oli nainut varakkaan perheen tyttären ja ottanut yrityksen haltuunsa.
Sitten koitti kristalliyö.
Häipykää! Lemunne on saastuttanut kyläämme tarpeeksi!
Teidänkö kylänne? Esi-isäni auttoivat rakentamaan sen.
Unohditteko sen, herra Robert Schlick?
En ymmärrä teitä. Emme ole tehneet teille mitään.
Te murhasitte Jeesuksen! Olette pohjasakkaa!
Mistä lähtien Wilhelm Reinkober välittää Jumalasta?
Et ole käynyt vuosiin kirkossa. - Välitän saksalaisten hyvinvoinnista.
Juuri niin. Kuolkaa, jutkut!
Johannes oli varma, että heitä odottaisi kauhea kohtalo.
Hän myi yrityksen vaimonsa kanssa ja halusi lähteä Palestiinaan maanpakoon.
Hänen vanhempansa eivät halunneet lähteä.
He kieltäytyivät.
Tämä oli heidän kotinsa.
He olivat saksalaisia.
Juutalainen huora!
Oletteko te seonneet? Mitä te teette?
Kulta oli varmaankin peräisin yrityksen myynnistä.
Väkijoukko ei huomannut sitä.
Vain Sonja ja muut lurjukset näkivät sen.
Odota vain!
Miten niin saattoi käydä?
Oletteko kokenut verenhimoista väkijoukkoa?
Olen sotinut kuusi vuotta.
Olen itse kokenut verenhimon.
Kuole, sika!
Olin kuin halvaantunut. En voinut uskoa sitä todeksi.
Jälkikäteen siitä illasta ei puhuttu.
Kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Kuin Löwensteineja ei olisi ollut.
Johannes Löwenstein vaimoineen pidätettiin ennen kuin he ehtivät Palestiinaan.
Se selittäisi, miksi SS on tutkinut Löwensteinin kotitalon raunioita.
Entä kulta?
Pormestari, Reinkober ja Wirtz piilottivat sen.
He odottivat tilanteen rauhoittumista. Sitten syttyi sota.
Nyt SS saa kullan. - Ei saa.
Mahdotonta.
Täällä -
ei ole mitään.
Missä kulta on?
Luuletko, että jompi kumpi meistä vei kullan?
Sano sinä.
Se olisi voinut olla vain Robert.
Hän on kuollut.
Missä kulta on? - Näet näkyjä.
Niinkö? Mistä sait rahat kattoremonttiisi?
Alatko sinäkin jauhaa samaa? Ehkä kullan veitkin sinä!
Pysy loitolla, lurjus.
Ole vaiti, rampa!
Ääliö. Anna jalkani takaisin.
Hetki, täällä onkin jotain.
Löysitkö kullan?
"Älä varasta."
"Älä tapa."
Se helvetin pappi.
Missä kulta on nyt?
Kirkossa.
Emme halunneet murhaajien saavan kultaa.
Näyttäkää, missä kulta on. - Mitä aiotte tehdä?
He saavat mitä haluavat.
Jos kansa tietäisi, minkä edessä on rukoillut...
Mitä sinä siellä teet?
Sormus putosi. Se on vähän liian iso.
Pienennetään sitä.
Tarkoititko todella sitä, mitä sanoit? - Mitä?
Että suojelet minua aina.
Elämämme loppuun saakka.
Kiitos.
Mitä olet tehnyt?
Rakastin veljeäni, paskiainen.
Nukkukaa hyvin.
Ei käy! Raahataan pappi ylös sängystä.
Ei tarvitse.
Älä tapa. Tarvitsemme häntä vielä.
Hän kestää tämän kyllä. Eikö vain, pappi?
Olkaa hyvä.
- Kiitos.
Helvetti!
Jenkit mursivat etulinjan. He tulevat muutaman tunnin sisään.
Emme lähde ilman kultaa. - Sota on hävitty.
Minkä minä sille voin? Niin kauan kuin se sekopää on...
Alas!
Hei, te siellä!
Se helvetin sotamies.
Mitä haluat? - Tytön.
Saatte kullan vastineeksi.
Kulta on hänellä.
Ihanko totta?
Haen tytön. - Nopeasti!
Everstiluutnantti!
Everstiluutnantti! Se sotamies on täällä!
Kulta on hänellä!
Everstiluutnantti!
Mitä nyt?
Paska.
Missä von Starnfeld on? - Se helvetin pelkuri söi syanidikapselin.
Kaiken voitonjulistuksensa jälkeen. - Mikä kusipää.
Entä tyttö? - Tyttö on poissa.
Entä nyt?
Nyt minä johdan.
Missä tyttö viipyy?
Hän on täällä!
Lähetän hänet nyt ulos!
Seis!
Lähetä hänet yksin.
Ala vetää, tyttö.
Vauhtia, Elsa. Pidä kiirettä.
Ota takki pois.
Alas!
Braun! Mitä hän tekee?
En tiedä.
Suojaa minua. - Tämä selvä.
Luojan kiitos!
Missä Heinrich on?
Miten niin? - Hän aikoi ostaa vapautesi.
Kuulin räjähdyksen ja laukauksia.
Menen takaisin.
Ei noin.
Tule tänne.
Kenen luulet ampuneen nämä?
Olen tähtäillyt sekä sarvipäitä että villisikoja.
Vaara on suurin, jos eläintä vain haavoittaa.
Sitten pitää mennä lähelle puukon kanssa.
Kerran Nimmertalissa haavoittunut villisika kävi päälle.
Pysäytin sen tällä. - Kerro joskus koko tarina.
Ensin pitää metsästää natsisikoja.
Missä kulta on?
Mitä sille suloiselle tytölle tapahtui?
Sille, jonka kastoin?
"Älä varasta."
Ala puhua, likainen varas.
Kuulitteko tuon? Mikä se oli?
Lyö hakulla polveen.
Lopeta, Sonja. Huuto herättää koko kylän.
Tehkää mitä haluatte.
Irmgard on seuraava.
Tiedän, että jaatte sängyn.
Mitä selibaattivalalle tapahtui?
Häntä hoidetaan.
Emme lopeta metsästystä vain sen takia.
"Rakas Heinrich.
On vaikea kirjoittaa näitä sanoja.
Lisbeth ja Karl kuolivat pommituksessa.
Heidät haudattiin kellariin.
Lotte elää ja voi hyvin.
Otimme hänet huostaamme.
Hyvää jatkoa.
Grete."
Sydäntä särkevää. - Kyynel kihoaa silmään.
Hauska nähdä taas, sotamies.
Onneksi meillä on sama veriryhmä.
Nyt näytät, missä kulta on.
Muuten lähden Hageniin -
ja etsin kakarasi käsiini.
Sitten hukutan hänet ämpäriin.
No niin.
Missä kulta on?
Missä se on?
Alttarissa.
Marmorikannen voi siirtää.
Mitä jahkailette? - Aivan.
Mitä aioit tehdä?
Ehkä elää hyvää elämää lesken kanssa?
Ehkä kaikki eivät ole kaltaisiasi.
Älä esitä pyhimystä.
Liikettä, sotamies. Älä teeskentele väsynyttä.
Mars kirkkoon!
Odota.
Heitä odottaa siellä yllätys.
Kyllä!
Kulta on täällä.
Mikä tämä on?
Ei saatana.
Mitä helvettiä tuo oli?
En tiedä. Ehkä Jumalan rangaistus.
Huomenta, pappi!
Sopivasti aamumessun aikaan!
Ei jumalauta.
Olettepa te kovapintaisia paskiaisia.
Oliko se ansa?
Heinrich. - Elsa!
Pysähdy.
Hae autosta laatikko.
Selvä.
Sinä -
tulet tänne.
Ehkä käyn sittenkin tyttäresi luona. Mitä sanot?
Sotamies.
En kuule sinua.
Suojautukaa!
Upeaa.
Hitto.
Suojaudu!
Ei helvetti sentään.
Mitä tuo oli? - Kuka ampui?
Ei!
Heinrich.
Ase!
Jumalauta!
Olet vain saastainen vanha huora.
Haavoittunut villisika on vaarallisin.
Helvetti.
Ei!
Elsa.
Paska!
Elsa.
Hei kyyhkyläiset.
Pilaanko häänne?
Voi sotamies.
Sinä tosiaan olet vaarallinen.
Haluatko kullan?
Syö se!
Mennään.
Tämä on lähetys Lontoosta.
Tässä uutiset.
Saksan radio ilmoitti juuri Hitlerin kuolleen.
Toistan tämän.
Saksan radio ilmoitti juuri Hitlerin kuolleen.
Napakymppi!
Eikö olisi pitänyt ensin ampua varoituslaukaus?
Sota on ohi. He olisivat antautuneet.
Mitä nyt, Baker? Väpättääkö alahuuli, kun pari sakua sai mitä ansaitsi?
Tarkoitin vain... - Suu kiinni, Baker.
Jumalauta!
Hei kessu, pitää näyttää jotain.
Mitä nyt?
Tämä pitää nähdä omin silmin.
Näitä on monta.
Joku ui pian kullassa.
Hittolainen.
Täysosuma.
Tästä pitää kai ilmoittaa.
Niinpä.
Tai ehkä ei.
Hyvä päätös.
Hae vaunusta pari laatikkoa. - Tämä selvä.
Kerätään harkot kasaan.
Nouki tuo ja tuo myös.
Hoidetaan homma ja häivytään!
Saksa on maailman paras paikka.
HAGEN, SAKSA
Herra Wahrlich. - Heinrich.
Grete, Heinrich on täällä.
Katso, Lottchen. Isäsi on tuolla.
Hei, Lottchen.
Isi!
Tekstitys: Aino Tolme