TYSKLAND, VÅREN 1945
Der er han!
Ja!
Greit. Nå skyter vi for å treffe.
Faen!
Kom igjen! Skyt den jævelen!
Dere andre også! Fortsett!
- Jeg har deg, menig. - Jeg vil ha ham i live.
Oppdraget vårt kan vente.
Sersjant...
Desertasjon er forræderi, menig.
Forræderi mot Føreren forræderi mot fedrelandet...
Forræderi.
"Polen, Frankrike, Italia, Russland." Du er bereist.
Faen, Köhler. Vær forsiktig, din idiot.
"Jernkorset.
Panserødeleggelsesmerket.
Nærkampspennen i bronse."
Og dessuten et ansikt som hugget i marmor av Arno Breker.
Arisk blod i årene, men hjertet til en feiging.
Du er en skam.
- Hvorfor forrådte du fedrelandet? - Jeg ønsket ikke denne krigen.
Ingen spurte meg.
De kledde meg i uniform, men jeg kjempet likevel.
I seks meningsløse år. Jeg er ferdig med denne galskapen.
Vi har alle fått mye juling, og ja, vi er på knærne.
Men vi har ikke tapt ennå. Vi reiser oss igjen og slår tilbake.
Vi har det i blodet!
Vi slåss, vi lider, vi blør, og vi dør.
- Men vi er en nasjon av vinnere. - Vi er en nasjon av mordere.
METAMFETAMIN
Du er en tøff jævel, det skal du ha.
Du knekker ikke nakken med en gang.
På den måten lider du litt lenger. Når du har pisset og dritet i buksene,
og tungen din henger ut av munnen som en gammel fille,
blir du glad for å få dø.
Dörfler, din syke jævel!
- Vi er klare. La oss hente gullet. - Endelig!
Der er pappa! Pappa, bli med oss.
Nei, Karl, han kan ikke. Pappa må bli her. Han må ta seg av Lottchen.
- Farvel. - Mamma, Karl! Vent på meg!
Lottchen...
Pappa?
Pappa, ikke gå fra meg.
Soldater!
VERTSHUSET KRONPRINZ RUDOLF
Pappa, soldater!
Her i landsbyen vår? Brigitte, amerikanerne er her!
Nei, det er våre folk. Jeg tror det er SS.
Hva?
Herregud. Hent portrettet i kjelleren og heng det opp igjen.
Jeg er ikke din tjener, Robert.
Elisabeth...
Jeg heter Elsa, soldat.
Hei! Slipp henne!
Det går bra, Paule.
Det er broren min.
- Salven hjelper. - Elsa har laget den selv.
Paule har en spesiell evne.
Du er ganske sterk. Akkurat som riksmarskalk Gustav.
Vår gamle okse.
Nå kan vi spenne deg også foran plogen.
Jeg tror ikke det er så lurt. Du må hvile deg.
Du må være sulten, soldat.
Jeg heter... Heinrich.
Heil Hitler!
Oberstløytnant!
Robert Schlick. Borgermester og lokal gruppeleder til tjeneste.
Johannes Löwenstein.
Betyr det navnet noe for deg, borgermester?
Ja, han var en jøde som bodde her i landsbyen.
Familien hans gjorde det.
Löwenstein bodde selv i Essen, men kom ofte på besøk.
Ta oss med til Löwensteins hus.
Han er ikke her lenger.
Jeg kan stolt si at landsbyen har vært fri for jøder siden 1938.
Vis oss huset.
Som du vil. Følg meg gjennom vår vakre landsby.
Det var et vakkert hus, men også en vakker brann.
Noen dager etterpå jaget vi vekk jødene. Hvis du leker med ilden...
Hva skjedde med jødenes eiendeler? Tok de noe med seg?
Vi lot dem ta med seg klær. Det var alt.
Ble huset plyndret?
Vel, Möller tok noen møbler,
og noen av kvinnene tok servise og sengetøy og sånt.
Ingenting annet.
Lavtflyvende amerikanere. De har surret rundt som mygg i dagevis.
Du kan gå.
- Jeg tilkaller deg om jeg trenger deg. - Med glede, oberstløytnant.
Jeg ville bare si
at jeg også driver "Kronprinz Rudolf", vertshuset her i landsbyen.
Vi har ikke mye,
men det vi har, deler vi gjerne med deg og mennene dine...
- Det er en selvfølge. - Ja.
Vi må rive det ned, stein for stein. En drittjobb.
Hvis du hadde behersket deg litt,
ville jøden fortalt oss hvor det var gjemt.
De vil ha gullet.
- Fortell, Robert. - Ja.
La oss stikke. Vi kan begynne på nytt et annet sted.
Hvordan ser du for deg at det skal funke? Det er ikke så enkelt.
- Jeg har barn. - Ja, tenk det. Selv om du mangler baller.
Sonja!
Hvorfor hjelper du meg?
Fordi jeg hater de nazijævlene.
De svina drepte faren vår.
De tok ham for to år siden for under- gravende uttalelser. Han kom ikke tilbake.
Så ble vi jaget vekk fra gården vår av dem som tystet på ham.
Jeg vil ikke at noen skal se nærmere på Paule.
Fordi jeg er slik en kjekkas!
Ja. Vi har vært her siden.
Nå har jeg ødelagt appetitten din.
- Jeg kan fortelle pappas Hitler-vits. -Å, ja!
Kom igjen, Brigitte. Herrene er tørste.
Ta deg av det, da.
"Min kjære amerikanske hore..."
- Vær så god... - Hva faen, Dörfler, din kødd!
Hva? Hun ville sugd enhver kuk for noen nylonstrømper.
Skjerp dere, mine herrer.
- Har du ikke noe bedre enn dette sølet? - Beklager, sersjant.
Det vokser kålrot ut av ørene våre også.
For en som sulter, ser gutten ut til å være i godt hold.
- Det stemmer. - Fortell.
Hvorfor er en røslig kar som deg ikke ved fronten og forsvarer fedrelandet?
Micha, kjøkkenet. Skrell poteter.
Gi ordre om en plyndringsekspedisjon til alle gårdene i morgen tidlig.
Vårt behov for forpleining er presserende. Hvem vet når vi får en ny mulighet.
Heil Hitler.
Tre øl.
Dette gjestgiveriet er hovedkvarteret mitt nå.
Sivile har ikke adgang.
Se.
- Jeg tror det er Dresden. - Faen. Tanten min bor der.
Morgenstund har gull i munn!
Apropos gull...
Tror den vansirede mannen at han kan bringe det til Føreren?
Vent litt.
Jeg har samlet alle som kan holde en spade. Vi gjør fremskritt.
Vi har ingen tid å miste. Franskmennene har krysset Rhinen,
og amerikanerne nærmer seg fra sør og vest.
Oberstløytnant!
Hva?
Kan vi bryte oss gjennom fiendens linjer?
Vi finner en utvei.
- Karene er utslitte. - De får styrken tilbake i Alpefestningen.
Vi blir like omringet i fjellet.
Tviler du på Føreren, sersjant?
- Har du mistet troen på seier? - Nei...
Eller tenker du også på å desertere? Som den der menige.
Selvsagt ikke!
Seier... eller døden.
Det er intet annet valg.
Jeg beordret deg til å sikre proviant.
- Kom igjen, Rogge. Skaff proviant. - Du kan ta deg av det selv.
- Hadde det ikke vært bedre om jeg ble her... - Du fikk en ordre, sersjant!
Ja!
Du er den beste, Rita.
God morgen.
- Jeg må gå. - Du trengte å sove.
Og en god frokost også.
- Paule henter ferske egg. - Det trengs ikke.
Må du dra så fort?
Ja.
Du må bli sterk først.
Takk.
Jeg trenger hjelp.
Min kone og sønn ble drept i et bombeangrep på Hagen.
Elisabeth var gravid.
Men Lottchen overlevde. Naboene skrev til meg og sa at de tok seg av henne.
Skift i det miste klær først.
Eller henger de deg på neste hjørne.
Elsa, det kommer folk! En lastebil!
- SS. - De samme?
Ja.
- Krause, Niemann. Hent dyrene. - Ja!
Kom her, kylling.
Klukk, klukk, kom her. Kom igjen!
For en idiot!
Bare ta den jævla kyllingen, Niemann!
Hva vil dere her?
Jeg skaffer proviant til mennene mine. Har du problemer med det?
Flott, Niemann. Din kyllingtyv!
Men ikke ta alle. Vi må også ha noe å leve av.
Du er farlig, hva?
Paule.
Hvorfor dreper de dyrene våre? Det har de ikke lov til.
Ikke vær redd. De drar snart.
Jeg trodde at den typen skadedyr var blitt utryddet.
- Dere kan ikke ta dyrene våre. - Hold kjeft, idiot.
Jeg er ikke en idiot!
- Hvem andre bor her? - Ingen. Bare broren min og jeg.
Hvorfor er det tre kopper?
Min bror drikker ikke av samme kopp to ganger.
Så han er en idiot.
Motbydelig kaffeerstatning.
Hva ville jeg ikke gitt for en deilig kaffebønne!
- Har du ingen mann? - Min forlovede er i krigen.
Jaså? Når skrev han til deg sist?
For lenge siden, hva? Han kommer ikke tilbake.
Det vet du like godt som meg.
Kjekk gutt.
Men han er mat for marken nå.
- Gi meg den tilbake. - Kom og ta den.
Elsa!
Kom igjen, kast ham ut!
Ditt elendige, lille ludder!
Bli utenfor, undermenneske.
Nei.
Ikke bare stå der som en idiot! Hold ludderet fast!
- Dörfler, du kan ikke gjøre dette. - Kom igjen, kompis.
Slutt!
- Slipp meg, ditt svin! - Hold opp, gutter.
Gi deg, du har heller ikke knullet på evigheter. Men det er min tur først.
- Vi er ikke Den røde armé, for faen. - Hold kjeft, din pyse!
- Hvis dette kommer ut, blir vi skutt. - Hvis dette kommer ut, skyter jeg deg.
Her. Tenk at det er ham.
Fjern de langunderbuksene!
Du er død.
Hva skjer der inne?
Å, faen.
Faen!
Paule. Det går bra.
Takk for klærne.
De drittsekkene ferierer i Sonnenberg.
Han het Hans.
Vi var barndomsvenner.
Vi må dra.
- Vi må ta med oss Rita! - Ikke nå.
Vi blir her i natt.
- Hva er galt? - Vi må dra tilbake.
- Vi kan ikke det. - Jeg må melke Rita, ellers skriker hun.
- Glem den dumme kua! - Rita er ikke dum. Rita skal ha kalv!
Forstår du ikke at de vil drepe oss?
Sånn. Det var det siste stinget.
- Hvordan kan den menige ha overlevd? - Jeg aner ikke.
Bondejenta må ha skåret ham ned fra treet.
- Jeg må bandasjere deg. - Kyss meg i ræva.
- Er du skadet noe annet sted? - Nei.
Ikke vær redd. Jeg drar tilbake til gården i morgen tidlig.
- For å la ham rømme for tredje gang? - Jeg skal ta den jævelen.
Kom igjen, Paule, spis noe.
Hvil deg litt.
- Går det bra? - Paule savner kua si.
- Jeg mente hvordan det gikk med deg. - Det går bra.
Takk.
Jeg har bare sett datteren min én gang.
Hun aner ikke hvem jeg er.
- Kanskje hun har det bedre uten meg. - Tuller du?
Du løp gjennom skogen i ukevis, men nå feiger du ut?
Hvorfor skar jeg deg ned? Jeg risikerte livet for deg.
Du. Datteren din er grunnen til at du fortsatt er i live.
Du er sikkert en god far.
Elsa?
- Alt er ok, Paule. - Hva gjør du?
Ingenting. Sov, nå.
- God morgen. - God morgen.
Sitter du fortsatt der?
Jeg lukket øynene litt.
Blunket du, eller?
Har ikke Paule våknet ennå?
Ikke ennå.
Paule? Hvor er kaffen min?
Paule?
Faen.
Vi må vekk herfra, Rita.
Se hvordan han løper.
Se på den idioten.
- Hvor er de? Hvor er den menige? - Jeg fikk dem til å forsvinne.
Idiot.
Du kan drepe ham, Dörfler. Han sier ingenting.
Rita!
Kast den sekken med kjøtt på bilen. Kua også.
I kveld blir det gulasj!
Rita!
Paule!
Vi skal få ham ut.
Vi har lett overalt, snudd hver stein. Det er ikke noe gull.
- Hent borgermesteren. - Ja.
Har du funnet gullet?
Hva er det?
- Bondejentas bror. - Den menige?
- Ingen spor. - Oberstløytnant. Hvordan kan jeg bistå?
Hvor er gullet?
Gull?
Jøden Löwenstein ville kjøpe seg fri.
- Fra konsentrasjonsleiren. - Jeg vet ingenting.
Vi vet at jøden gjemte en eske med 31 barrer i huset.
Alle innbyggerne i dette hølet til torget.
Presis klokken tolv.
JEG ER LIVSUVERDIG
Klar...
- Sieg... - Heil!
Ikke se.
Kom igjen. Denne veien.
Stans i Guds navn!
"Livsuverdig"?
Intet liv er uverdig.
Gå til side.
Din Jesus, predikant, var bare sønn av en jødisk hore.
Han vil ikke beskytte deg.
Hva skal de gjøre med ham?
- Er det en annen inngang? - Denne veien.
Dere inni huset, kom ut!
- Til torget. - Elsa?
SS har Paule.
Kom igjen, fort!
- Hva skjer? - Bli med oss.
Kom igjen, fort!
Du kan vel galgeknuten? La oss se om hodet rives av, eller om han dingler.
Mine damer og herrer, la meg presentere Pukkelryggen av Sonnenberg!
Pukkelryggen hadde pukkel, din idiot!
Kom igjen!
"Livsuverdig"?
Jeg skal vise dere hvem som er livsuverdig!
Flytt dere!
De tok Paule med opp.
Ikke gå fra meg!
Riflen min!
Köhler, vis oss hva du lærte på den jævla naziskolen!
Flytt dere!
Jeg skal vise dere. Ja!
Hvem er idiot nå?
- Paule! - Elsa?
Nei!
Paule!
Paule...
Vi må komme oss vekk.
Jeg tar ham.
Enten sier du hvor jødens gull er nå, ellers skyter jeg én etter én
til du sier det!
Ikke gjør det!
- Jeg begynner med din mislykkede sønn! - Elsa.
- Ikke, vær så snill! - Ikke!
Elsa, ikke...
Ikke skyt!
Menig!
Kom igjen, hunder!
Han løp opp. Kom igjen, inn!
- Ja! - Inn!
Kom igjen, ta den fyren!
Pass opp!
Faen!
- Kom igjen, fortsett! - Hva med Schröder?
Menig!
Gi meg våpenet ditt!
Menig! Hva er galt, tom for ammunisjon?
Han er fanget.
- Ta den jævelen! - Flytt den feite ræva di, jævla feiging.
Ser du ham?
Faen!
Dra til helvete!
Faen!
Han går inn i huset. Ta ham!
Hallo, menig.
Menig!
Søk dekning!
Kom igjen! Alle bort hit!
Raska på, late jævler!
Dere to går den veien!
Du blir med meg!
Sjekk låven. Kakerlakken må være et sted.
Herregud.
Vi har gjennomsøkt byen. Han er ikke der.
Sperr av gatene så han ikke kan rømme over åkrene.
Ja.
- Du blir med meg. - Ja.
Der. Jeg håper dette holder en stund.
- Takk. - Er du soldat?
Jeg var soldat.
Sønnene mine.
Friedhelm ble drept i Italia, Peter i Stalingrad.
Irmgard?
Vent.
Hvor har du vært? Jeg har lett etter deg.
Hva skjedde?
Dette er Heinrich. Han prøvde å hjelpe Elsa med å befri broren.
Jeg har begravet Paule.
Hva med Elsa?
De tok henne med til vertshuset.
Stopp.
Du bør ikke legge vekt på benet.
Det kan begynne å blø igjen når som helst. Du må hvile nå.
Vet du hvorfor SS er her?
Gull. De er her pga. gullet.
De mener alvor. Situasjon er komplisert.
Dere så dem. De kommer til å skyte alle, én etter én.
Hva skal vi gjøre?
Du er gal. Jeg gjorde ikke dette bare for å miste alt nå.
Robert, krigen er snart over. Da blir vi rike.
De skulle skyte min sønn. Vi har mistet kontrollen.
Robert, vent!
Hold kjeft, skjønner du? Du forstår ikke. Du har ikke familie!
- Bli her. Hold kjeft! - Robert, vi klarer det!
Det er over.
Hva er dette? Leker dere cowboy og indianer uten lille Sonja?
Som i gamle dager? Jeg fikk ikke bli med da heller.
Ikke la ham lide for lenge.
Gi meg den.
Vær så snill, Wilhelm!
Sånn. Hva nå?
Nå henter vi gullet.
...nådde utkanten av hovedstaden.
Berlin har blitt en by i frontlinjen.
Forsvarere av Berlin,
deres koner, mødre og barn ser til dere!
Hvorfor spiser du ikke?
Kjøttet er så mørt.
Hun må ha vært en lykkelig ku.
- Hofer. - Ja.
Fjern dette.
Vent.
Denne også.
Du trenger ikke å være redd for meg.
Du minner meg om en jente jeg kjente en gang.
Jeg elsket henne høyt.
Men jeg kunne ikke gifte meg med henne.
Rebecca var jøde.
Jeg kunne ikke bli sammen med henne.
Så jeg skjøt henne.
Jeg ville ikke at hun skulle sendes til en leir.
Jeg ville...
...at det skulle gå fort.
Men jeg skal gjøre det godt igjen.
Jeg forlater deg aldri. Jeg skal beskytte deg for alltid.
Bli med meg...
...Rebecca.
Löwenstein-familien var de eneste jødene i landsbyen.
De var så flotte folk. Plutselig ble det vekket et hat mot dem.
Borgermesteren snakket høyest på møtene.
Han sa vi måtte "oppfylle vår plikt som nasjonalsosialister.
Dette jødiske avskummet hører ikke hjemme her."
...og ba om krig mot det tyske folk og om å skyte tyske tjenestemenn.
- Det stemmer! - Derfor krever jeg hevn for Rath!
Hevn for Rath!
Og høsten - 38, rett før novemberpogromen,
kom deres eldste sønn, Johannes, tilbake. Han bodde i Essen.
Han hadde giftet seg inn i en rik handelsfamilie der
og overtatt selskapet.
Så kom Krystallnatten.
Kom dere ut! Stanken av dere har forurenset byen vår lenge nok!
Byen deres? Mine forfedre var med på å bygge byen deres.
Har du glemt det allerede, hr. Robert Schlick?
Jeg forstår dere ikke. Vi har ikke gjort dere noe.
Dere drepte Jesus! Avskum! Det stemmer!
Når begynte du å bry deg om Herren, Reinkober?
- Jeg har ikke sett deg i kirken på årevis. - Jeg bryr meg om det tyske folk.
Det stemmer. Dø, jøde!
Johannes mente at noe forferdelig ventet dem som jøder.
Han og kona solgte selskapet
og ville dra i eksil i Palestina med Löwenstein-familien.
Men foreldrene hans ville ikke dra. De nektet.
Dette var hjemmet deres.
De var tyskere.
Jødiske hore!
Har du blitt gal? Hva er det du gjør? Herregud!
Gullet må ha kommet fra salget av firmaet. Den sinte mobben la ikke merke til det.
Bortsett fra Sonja og de andre kjeltringene.
Bare vent!
- Hvordan er det mulig? - Har du noen gang sett folk i blodtåke?
Jeg har kriget i seks år. Jeg har sett meg selv i blodtåke.
Dø, ditt svin!
Jeg var lammet.
Jeg kunne ikke tro at dette virkelig skjedde.
Ingen snakket om den kvelden igjen.
Det er som om det aldri hadde skjedd.
Som om Löwensteinene ikke hadde eksistert.
Ryktene sa at Johannes Löwenstein og hans kone ble arrestert
før de kom seg til Palestina.
Det forklarer hvorfor SS snur opp ned på ruinen av huset deres.
Og gullet?
Borgermesteren, Reinkober og Wirtz gjemte det.
De ville nok vente til støvet hadde lagt seg. Så kom krigen.
- Og nå skal SS hente gullet. - Nei, det skal de ikke.
Det er umulig. Det er...
...ingenting her.
- Hvor er det? - Hva? Tror du at noen av oss har tatt det?
Si det, du.
- Robert. Det kan bare ha vært Robert. - Men nå er han død.
Hvor er gullet?
Du ser spøkelser.
Gjør hun det? Hvor fikk du pengene til å reparere taket fra?
Synger du samme vise? Hva er dette? Begynner du også nå?
- Hold deg unna meg, din usle hund! - Hold kjeft, jævla krøpling!
Ditt dumme naut. Gi meg benet tilbake!
- Vent, det er noe her! - Hva er det? Gullet?
"Du skal ikke stjele.
Du skal ikke drepe."
Den jævla predikanten.
Hvor er gullet nå?
I kirken.
Vi ville ikke at morderne skulle få gullet.
- Vis meg hvor gullet er. - Hva er planen din?
Vi gir dem det de vil ha.
Hvis folk visste hva de hadde bedt foran...
Hva gjør du der nede?
Ringen gled av fingeren min. Den er litt for stor.
Vi justerer den.
- Mente du virkelig det du sa? - Hva?
At du alltid vil beskytte meg.
Til våre dagers ende.
Takk.
Hva har du gjort?
Jeg elsket broren min, din jævel.
- Sov godt, ok? - Umulig! Vi drar predikanten ut av sengen.
Det trengs ikke.
- Ikke slå denne i hjel. Vi trenger ham. - Han takler det. Ikke sant, predikant?
Vær så god.
- Vær så god. - Takk.
Faen!
Amerikanerne har brutt gjennom frontlinjen. De kommer snart.
- Vi drar ikke uten gullet. - Krigen er tapt. Det vet du.
Hva kan jeg gjøre? Så lenge den galningen leder...
Dukk!
Hei, dere der inne!
Den jævla menige.
- Hva vil du? - Jenta.
Dere får gullet i bytte.
- Han har gullet. - Du sier ikke det.
- Jeg henter henne, menig! - Skynd deg!
Oberstløytnant!
Den menige er her!
Han har gullet!
Oberstløytnant?
Hva skjer?
Faen.
- Hvor er von Starnfeld? - Den feigingen svelget cyanidkapselen sin.
- Etter å ha lagt ut om seieren. - For en dritt.
- Og jenta? - Hun er borte.
- Hva nå? - Nå har jeg kommandoen.
Hva med jenta?
Hun er med meg!
Jeg kommer ut med henne nå!
Stans!
Send henne ut alene.
Kom igjen! Forsvinn, bondejente.
Raskere, Elsa. Skynd deg.
Dra ned jakken.
Dukk!
Braun! Hva driver han med?
Jeg aner ikke.
- Dekk meg. - Oppfattet.
Takk Gud!
Hvor er Heinrich?
- Hvorfor spør du? - Han ville kjøpe deg fri.
Jeg hørte en eksplosjon. Og skudd. Jeg må gå tilbake.
Men ikke sånn.
Bli med meg.
Hvem tror du skjøt dem?
Ti-tagget, tolv-tagget, villsvin. Jeg har hatt dem i siktet.
Det blir farlig om du bare sårer dyret.
Da trenger du jaktknivene og å komme på nært hold.
En gang i Nimmertal kom et såret villsvin mot meg.
- Jeg drepte det med denne. - Fortell gjerne.
Men først må vi jakte på nazisvin.
Hvor er gullet?
Hva skjedde med den fantastiske jenta? Henne som jeg døpte?
"Du skal ikke stjele"?
Snakk, din skitne tyv!
- Hørte dere det smellet? Hva var det? - Slå ham i kneet med hakken.
Sonja, slutt. Skrikene vil vekke hele landsbyen.
Gjør som dere vil.
Vi går til Irmgard.
Jeg vet at du deler seng med enken. Hva skjedde med sølibatet?
De bandasjerer ham.
Men vi avbryter ikke jakten av den grunn.
"Kjære Heinrich.
Det er så vondt å måtte skrive disse ordene.
Lisbeth og Karl overlevde ikke raidet. De ble begravet i kjelleren.
Men Lotte lever og har det bra. Vi tok henne til oss.
Vær forsiktig.
Grete."
- Det er hjerteknusende, ikke sant? - Jeg blir på gråten.
Hyggelig å ha deg tilbake, menig.
Flaks for deg at vi har samme blodtype.
Og nå viser du meg hvor gullet er.
Ellers drar jeg til Hagen. Jeg skal finne drittungen din, det jeg lover jeg.
Og så drukner jeg henne i en bøtte.
Så...
Hvor er gullet?
- Ok, hvor? - I alteret.
- Marmorplaten kan flyttes. - Hva venter dere på?
Ok...
Hva ville du gjøre?
Ha et fint liv med enken?
- Kanskje ikke alle er som deg, Sonja. - Ikke lat som om du er bedre enn meg.
Flytt deg, menig.
Ikke lat som om du er sliten.
Avsted til kirken!
Vent.
De får seg en overraskelse der.
Ja!
Gullet er her.
Hva er dette?
Jævel.
- Hva faen var det? - Ingen anelse. Kanskje Guds vrede.
God morgen, predikant!
Akkurat tidsnok til morgenmessen!
Herregud.
Dere er noen kyniske drittsekker.
En felle?
- Heinrich. - Elsa!
Elsa, stopp.
- Braun, hent en kasse fra lastebilen. - Ja.
Og du...
Kom her.
Kanskje jeg besøker datteren din likevel. Hva synes du om det?
Menig?
Jeg hører deg ikke.
Søk dekning!
Formidabelt.
Å, faen.
Kom deg vekk!
Fy faen.
- Hva var det? - Hvem skjøt?
Nei!
Heinrich.
Våpen!
Faen!
Du er bare en skitten, gammel hore.
Jeg sa jo at sårede villsvin er de farligste.
Faen.
Nei!
Elsa.
Faen!
Elsa.
Vel, mine to skjønnheter? Ødelegger jeg bryllupet deres?
Å, menig.
Du er virkelig farlig.
Vil du ha gullet? Spis det!
Kom igjen.
Dette er London. Her er siste nytt.
Den tyske radioen har nettopp kunngjort at Hitler er død.
Jeg gjentar.
Den tyske radioen har nettopp kunngjort at Hitler er død.
Fulltreffer!
Sersjant. Burde vi ikke ha avfyrt varselsskudd?
Krigen er over. De ville vel ha overgitt seg?
Hva er det, Baker? Gråter du fordi noen jævla tyskere fikk som fortjent?
- Nei, jeg sier bare... - Hold kjeft, Baker.
Dæven!
- Sersjant. Jeg må vise deg noe. - Hva er det?
Du må se dette med egne øyne!
Det er mange av dem.
- Noen kommer til å svømme i gull. - Det var som pokker.
Bingo.
- Vi må vel rapportere dette? - Ja visst.
Eller kanskje ikke.
God avgjørelse.
- Hent et par kasser i tanksen. - Ja!
- Plukk opp barrene. - Ta den der borte og den der.
Kom igjen! La oss for faen komme oss vekk!
Jeg elsker Tyskland. Dette er verdens beste sted.
HAGEN I TYSKLAND
- Hr. Wahrlich? - Heinrich?
- Grete, se hvem det er. - Heinrich.
Se, Lottchen. Der er faren din.
Hallo, Lottchen.
Pappa!
Pappa.
Tekst: Linda Hansen