TYSKLAND, VÅREN 1945
Där är han!
Ja!
Då så. Dags att skjuta skarpt.
Helvete!
Rör på er! Knäpp den jäveln!
Allihop!
Fortsätt!
Nu är du fast, basse!
Jag vill ha honom levande.
Vårt uppdrag kan vänta.
Sergeant...
Desertering är förräderi.
Förräderi mot Führern, förräderi mot fosterlandet...
Förräderi.
"Polen, Frankrike, Italien, Ryssland." Du har visst sett en del.
Fan, Köhler. Var försiktig, din idiot.
Järnkorset. Utmärkelse för att ha slagit ut fientlig stridsvagn.
Närstridsspännet i brons.
Och ett ansikte som Arno Breker kunde ha skulpterat i marmor.
Ariskt blod i ådrorna, men ett hjärta som en ynkrygg.
Du är en skam.
Vad är ditt skäl till att förråda fosterlandet?
Jag ville aldrig ha det här kriget.
Ingen frågade mig. De gav mig bara den här uniformen, och jag stred ändå.
I sex år. Sex meningslösa år.
Nu räcker det med galenskap.
Vi har alla fått utstå mycket.
Och ja, vi är i underläge. Men vi lägger oss inte än.
Vi kommer att resa oss och slå tillbaka. För vi har det i blodet.
Vi slåss, vi lider, vi blöder och vi dör.
Men vi är ett folk av segrare.
Vi är ett folk av mördare.
Du är en tuff jäkel, det ska jag ge dig.
Du kommer inte bryta nacken direkt.
Så du får lida lite längre.
När du har pissat och skitit på dig
och tungan hänger ut ur munnen som en gammal trasa,
då kommer du vara glad att få dö.
Dörfler, din sjuka jävel!
Vi är redo.
- Och nu hämtar vi guldet. -Äntligen!
Det är pappa!
Pappa, följ med oss!
Nej, Karl. Det går inte. Pappa måste stanna här.
Han måste ta hand om Lottchen nu.
-Farväl. -Mamma, Karl! Vänta på mig!
Lottchen...
Pappa?
Pappa, lämna mig inte ensam!
Soldater!
Pappa, soldater!
Vadå, här i byn?
Brigitte, amerikanerna är här!
Nej, det är vårt eget folk. Jag tror att det är SS.
Va?
Jösses. Hämta porträttet från källaren och häng upp det igen.
Jag är inte din lakej, Robert.
Elisabeth...
Mitt namn är Elsa, soldat.
Hör du! Släpp henne!
Det är ingen fara, Paule.
Det är min bror.
Salvan hjälper.
Elsa har gjort den själv.
Paule har en väldigt speciell förmåga.
Du är rätt stark. Precis som Riksmarskalk Gustav.
Vår gamla oxe.
Så där, nu kan vi spänna dig för plogen.
Det där är nog ingen bra idé. Du måste vila.
Du är säkert hungrig, soldat.
Jag heter... Heinrich.
Heil Hitler!
Överstelöjtnant!
Robert Schlick.
Borgmästare och lokal gruppledare, till er tjänst.
Johannes Löwenstein.
Säger det namnet dig nåt, borgmästare?
Ja, det var en jude som bodde här i byn.
Ja, familjen bodde här. Löwenstein själv bodde i Essen, men han hälsade ofta på.
Ta oss till Löwensteins hus.
Men han är inte kvar.
Jag kan stolt meddela att byn är judefri sedan november 1938...
Ta oss till huset.
Om så önskas. Var god följ mig genom vår vackra by.
Det var ett vackert hus, men också en vacker eldsvåda.
Några dagar senare körde vi ut judepacket. Om man leker med elden så...
Vad hände med judarnas tillhörigheter? Tog de nåt med sig?
Vi lät dem ta lite kläder, inget mer.
Blev huset plundrat?
Nåja, Möller tog väl lite möbler
och några av kvinnorna tog lite porslin, sängkläder och sånt. Men inget annat.
Amerikanska lågflygare.
De har surrat runt som myggor i dagar. De blir fler och fler.
Du kan gå.
- Om det behövs skickar jag efter dig. - Med nöje, överstelöjtnant.
Jag vill bara säga att jag också driver värdshuset här i byn, Kronprinz Rudolf.
Ja, vi har inte mycket, men det vi har delar vi gärna med dig och dina män...
- Det utgår jag ifrån. - Ja.
Vi får ta isär det sten för sten. Det blir ett helvete.
Om du bara hade varit lite mer återhållsam hade juden avslöjat sitt gömställe.
De vill åt guldet.
- Berätta, Robert. - Ja ja.
Vi sticker härifrån. Vi kan börja om nån annanstans.
Hur skulle det gå till? Det är inte så enkelt.
Jag har barn.
Ja, det är lustigt. Trots att du inte har nån stake.
Sonja!
Varför hjälper du mig?
För att jag hatar de där jävla nazisterna.
De svinen dödade vår far.
De tog honom för två år sen, för statsfientliga uttalanden.
Han kom aldrig tillbaka.
De som angav honom fördrev oss från vår gård.
Och jag vill inte att nån tar en närmare titt på Paule.
För att jag är en så stilig karl!
Ja. Sen dess bor vi här.
Jag har visst förstört din aptit?
- Jag kan dra ett av pappas Hitler-skämt. - Ja!
Seså, Brigitte. Skynda på. Herrarna är ju törstiga.
Gör nåt åt det, då.
"Min kära jänkarhora..."
- Varsågoda. - Dörfler, ditt svin.
Vadå? För nylonstrumpor suger hon av vem som helst.
Behärska er, mina herrar.
Har du inget bättre än den här sörjan?
Jag är ledsen, sergeant. Vi äter också rovor så att vi storknar.
För nån som svälter ser grabben ut att vara i god form. Säg mig...
Ska inte en stark grabb som du vara vid fronten och försvara fosterlandet?
Micha, ut i köket och skala potatis.
Ge order om en expedition till samtliga gårdar i morgon bitti.
Vi har akut behov av förplägnad.
Vem vet när vi får chansen nästa gång.
Heil Hitler!
Tre öl.
Det här värdshuset är numera mitt högkvarter.
Civila är inte välkomna här.
Titta.
Det är nog Dresden.
Jävlar. Min moster bor där.
Morgonstund har guld i mund!
Apropå guld... Tror den där vanskapte mannen verkligen att han kan ta det till Führern?
Vänta lite.
Jag samlade alla som kunde hålla en spade. Vi gör goda framsteg.
Vi har ingen tid att förlora. Fransoserna har korsat Rhen.
Amerikanerna närmar sig från söder och väster.
Överstelöjtnant!
Vad är det?
Tror du ändå att vi kan bryta igenom fiendelinjen?
Vi finner en väg.
Våra män är utmattade.
- I Alperna kommer de att återfå styrkan. - Vi är lika omringade uppe i bergen.
Ifrågasätter du Führern, sergeant?
- Har du tappat tron på vår seger? - Nej!
Eller funderar du också på att desertera?
Som den där bassen.
Självklart inte!
Seger...
...eller död.
Det finns inga andra alternativ.
Jag beordrade dig att skaffa fram proviant.
Rogge, sätt fart. Skaffa proviant.
Du ska göra det själv.
-Är det inte bättre om jag stannar vid... - Jag gav dig en order, sergeant.
Uppfattat!
Du är bäst, Rita.
God morgon.
Jag måste iväg.
Du behövde visst en god natts sömn. Och säkert en god frukost också.
Paule hämtar in några ägg.
Det behövs inte.
Varför så bråttom?
Jag måste.
Du måste återhämta dig först.
Tack.
Jag skulle behöva lite hjälp här.
Min fru och min son dödades i en bombattack mot Hagen.
Elisabeth var gravid i sjunde månaden.
Men Lottchen överlevde. Grannarna skrev att de hade tagit hand om henne.
Ta åtminstone på dig några andra kläder.
Annars hänger de väl bara upp dig igen.
Elsa, det kommer folk! En lastbil!
SS.
- Samma personer? - Ja.
Krause och Niemann, hämta djuren.
Uppfattat!
Kom hit, lilla höna.
Kackel kackel. Kom hit, då!
Vilken idiot.
Ta bara den jävla hönan, Niemann!
Vad gör ni här?
Jag hämtar proviant till mina trupper. Har du problem med det?
Bravo, Niemann. Din hönstjuv!
Men ta inte alla.
Vi måste ju också leva.
Du är en farlig en, va?
Paule.
Varför dödar de våra djur? Det får de inte.
Ingen fara.
De är snart borta.
Jaså. Jag trodde att den sortens ohyra var utrotad sen länge.
- Döda inte våra djur. - Håll käften, trögskalle.
Jag är ingen trögskalle!
- Vem mer bor här? - Ingen. Bara min bror och jag.
Varför har ni tre koppar, då?
- Han vill inte dricka ur samma två gånger. - Så han är en trögskalle.
Vidrigt kaffesurrogat.
Vad jag skulle ge för lite riktiga kaffebönor.
Har du ingen man?
- Min fästman är inkallad. - Jaså.
När skrev han senast?
Länge sen, va? Han kommer inte tillbaka.
Det vet du lika bra som jag.
En stilig karl.
Men nu är han mat åt maskarna.
Ge mig den.
Kom och ta den.
Elsa!
Kom igen, kasta ut honom!
Din usla lilla slampa!
Stanna här, din undermänniska.
Nej du!
Stå inte bara där! Håll fast slampan!
- Dörfler, gör det inte. - Kom igen nu!
Sluta!
Släpp mig, ditt svin!
Snälla, sluta nu.
Kom igen, du har inte heller knullat på länge. Men det är min tur först.
- Vi är för fan inte Röda armén. - Håll käften, din ynkrygg!
- Om det här kommer fram skjuter de oss. - Om det här kommer fram skjuter jag dig!
Här, föreställ dig att det är han bara.
Få av henne underbyxorna!
Du är död!
Vad händer där inne?
Helvete!
Satan!
Paule.
Det går bra.
Tack för kläderna.
De jävlarna semestrar i Sonnenberg.
Han hette Hans.
Vi var vänner sen barndomen.
Vi måste ge oss av.
Vi måste ta med oss Rita!
Inte nu.
Vi kan övernatta här.
- Vad är det? - Vi måste tillbaka.
Det går inte.
Jag måste mjölka Rita. Annars skriker hon.
Glöm den dumma kossan!
Rita är inte dum. Hon ska få en kalv!
De ville döda oss, fattar du?
Så där, det var sista stygnet.
- Hur kan bassen ha överlevt? - Ingen aning.
Bondjäntan måste ha skurit ner honom från trädet.
- Du måste ha bandage också. - Kyss mig där bak.
Har du några andra skador?
Nej.
Ingen fara.
Jag åker tillbaka till den jävla gården i morgon bitti.
Och låter honom komma undan en tredje gång?
Jag tar den jäveln.
Kom igen, du måste äta nåt.
Vila lite du.
Är allt bra?
Paule saknar sin ko.
Jag menade med dig.
Det är bra.
Tack.
Jag har bara sett min dotter en gång sen hon föddes.
Hon vet i princip inte vem jag är.
Hon kanske har det bättre utan mig.
Skämtar du med mig?
Du flyr genom skogen i veckor och nu fegar du ur?
Vad räddade jag dig för? Jag riskerade livet för dig.
Du...
Det är tack vare din dotter som du lever.
Du är säkert en bra pappa.
Elsa?
Ingen fara, Paule.
Vad gör du?
Inget. Gå och lägg dig.
God morgon.
Sitter du kvar där?
Jag blundade en liten stund.
Blinkade lite, eller?
Ingen Paule än?
Inte än.
Paule? Var är mitt kaffe?
Paule?
Skit också.
Vi måste härifrån snabbt, Rita.
Titta, nu springer han.
Kolla in den där trögskallen.
Var är de? Var är bassen?
Jag trollade bort dem.
Idiot.
Du kan döda honom, Dörfler. Han berättar ju inget.
Rita!
Släng kreaturet på lastbilen. Och kossan också.
I kväll blir det gulasch!
Rita!
Paule!
Vi får ut honom.
Vi letade överallt, vände på varenda sten. Det fanns inget guld.
- Hämta borgmästaren. - Uppfattat.
Har ni hittat guldet?
Vad är det?
Bondflickans bror.
Och bassen?
Inget spår.
Överstelöjtnant! Hur kan jag stå till tjänst?
Var är guldet?
Guldet?
Juden Löwenstein ville köpa sig fri.
- Från koncentrationslägret. - Det vet jag inget om.
Vi vet att juden gömde en låda med 31 guldtackor i det här huset.
Alla invånare i den här hålan ska infinna sig på torget.
Prick klockan tolv.
Då så...
JAG ÄR OVÄRDIGT LIV
- Sieg... - Heil!
Titta inte.
Kom igen. Hitåt.
I Guds namn, sluta!
"Ovärdigt liv"?
Det finns inget ovärdigt liv.
Kliv åt sidan.
Din Jesus, pastor, var bara son till en judisk hora
och han kommer inte skydda dig.
Vad ska de göra med honom?
- Finns det fler ingångar? - Den här vägen.
Du där i huset, kom ut! Till torget.
- Elsa? - SS-soldaterna har Paule.
Sätt fart!
- Vad är det som pågår? - Följ med oss.
Skynda på!
Du kan göra en hängsnara, va?
Undrar om huvudet åker av eller om han dinglar.
Mina damer och herrar, låt mig presentera ringaren i Notre Dame!
Han hade puckelrygg, din trögskalle!
Kom!
"Ovärdigt liv"?
Jag ska visa vem som lever ett ovärdigt liv!
Undan! Göm er nån annanstans.
De tog upp Paule i tornet.
Lämna mig inte här!
Mitt gevär!
Kom igen, Köhler. Visa vad du lärde dig på din jävla elitskola.
Kom igen, sätt fart!
Jag ska visa er!
Vem är en trögskalle nu, då?
Paule!
Elsa?
Nej!
Paule!
Paule...
Vi måste bort härifrån.
Jag tar honom.
Om du inte säger var judeguldet finns
börjar jag skjuta av folk en och en tills du berättar!
Nej, snälla!
- Jag börjar med din odugliga son! - Elsa.
- Nej, snälla! - Gör det inte!
Elsa, nej...
Skjut inte!
Bassen!
Kom igen, era hönshjärnor!
Han sprang upp. In med er!
- Ja! - In!
Kom igen, ta fast honom!
Se upp!
Helvete!
- Kom igen, fortsätt! - Men Schröder, då?
Bassen?
Ge mig ett vapen!
Bassen! Vad är det, har du slut på ammunition?
Nu är han fast.
Kom igen, ta den jäveln!
Flytta på dig, ditt fega svin!
Kan du se honom?
Helvete!
Fan ta dig!
Skit också!
In i huset. Ta honom!
Hallå där, bassen.
Basse!
Ta betäckning!
Sätt fart! Kom hit, allihop!
Rör på er, era lata jävlar!
Ni två går ditåt!
Du kommer med mig!
Titta i ladan. Kackerlackan måste ju vara nånstans.
Herregud.
Vi har sökt igenom ladorna. Han är inte där.
Spärra av gatorna så att han inte flyr över fälten.
Uppfattat.
- Du kommer med mig. - Ja.
Så där. Jag hoppas att det håller ett tag.
Tack.
Är du soldat?
Jag var soldat.
Mina söner.
Friedhelm stupade i Italien och Peter i Stalingrad.
Irmgard?
Vänta.
Var har du varit? Jag har letat överallt.
Vad har hänt?
Det här är Heinrich. Han försökte hjälpa Elsa att befria hennes bror.
Jag har begravt Paule.
Elsa, då?
SS-soldaterna tog henne till värdshuset.
Stanna.
Du borde inte stödja på benet.
Det kan börja blöda igen när som helst. Du måste vila nu.
Vet ni varför SS är här?
Guld.
De är här för guldet.
De menar allvar.
Det är en komplicerad situation.
Ni såg dem. De tänker skjuta alla, en efter en.
Vad ska vi göra, då?
Du är galen. Jag gjorde det inte bara för att förlora allt.
Robert, kriget är snart över. Då blir vi rika.
De tänkte skjuta min son. Vi har tappat kontrollen.
Robert, vänta!
Du håller tyst, förstår du det?
Ni förstår inte det här. Ni har ingen familj!
Vänta här.
Du håller tyst!
Robert, vi klarar det här!
Det är över.
Vad händer här, då?
Leker ni cowboy och indianer utan lilla Sonja?
Precis som förr? Jag fick inte vara med då heller.
Låt honom inte lida för länge.
Ge hit den.
Snälla, Wilhelm! Snälla!
Så där.
Vad gör vi nu?
Nu hämtar vi guldet.
...nådde utkanten av huvudstaden.
Berlin har alltså blivit en frontlinjestad.
Berlins försvarare,
era fruar, era mödrar och era barn har ögonen på er!
Varför äter du inte?
Köttet är så mört.
Hon måste ha varit en lycklig ko.
- Hofer. - Ja?
Ta bort det där.
Vänta.
Den här också.
Du behöver inte vara rädd för mig.
Du påminner mig om en flicka jag kände en gång.
Jag älskade henne så mycket.
Men hon kunde inte bli min fru.
Rebecca var jude.
Jag kunde inte stanna hos henne.
Så jag sköt henne.
Jag ville inte att hon skulle hamna i nåt läger.
Jag ville att det...
...skulle gå snabbt.
Men jag ska göra det bra igen.
Jag ska aldrig lämna dig.
Jag kommer alltid att skydda dig.
Kom med mig...
...Rebecca.
Familjen Löwenstein var de enda judarna i byn.
De var underbara människor. Men plötsligt började folk hetsa mot dem.
Det var borgmästaren som ropade högst på våra möten.
"Vi måste uppfylla vår plikt som nationalsocialister.
Det här judepacket hör inte hemma här."
...manar till krig mot det tyska folket och tyska tjänstemän skjuts ner!
Just precis!
Därför kräver jag hämnd för Rath!
Hämnd för Rath!
Och hösten 1938, strax innan Novemberpogromen...
...kom deras äldste son Johannes tillbaka till byn. Han bodde i Essen.
Han hade gift in sig i en rik handelsfamilj där
och tagit över företaget.
Sen kom Kristallnatten.
Bort! Försvinn! Er stank har förpestat vår stad länge nog!
Er stad? Mina förfäder var med och byggde upp den här staden.
Har du redan glömt det, Robert Schlick?
Jag förstår mig inte på er.
Vi har aldrig gjort er nåt.
Ni mördade Jesus! Era uslingar! Just det!
Sen när bryr du dig om Herren, William Reinkober?
- I kyrkan har vi inte sett dig på åratal. - Jag bryr mig om folkets välmående.
Just det. Dö, judar!
Johannes var säker på att nåt hemskt väntade dem här.
Han och hans fru sålde firman och ville gå i exil i Palestina med Löwensteins.
Men... hans föräldrar ville inte åka. De vägrade.
Det här var deras hem.
De var tyskar.
Judeslampa!
Är du helt från vettet? Vad sysslar du med? För Guds skull!
Guldet måste ha kommit från försäljningen av företaget.
Den arga mobben märkte inget.
Förutom Sonja och de andra skurkarna.
Vänta bara!
Hur är det möjligt?
Har du nånsin sett folk helt från vettet?
Jag har stridit i sex år.
Jag har själv blivit från vettet.
Dö, ditt svin!
Jag stod som förlamad. Jag kunde inte tro att det var sant.
Ingen pratade nånsin om den kvällen igen.
Det var som om det aldrig hade hänt.
Som om familjen Löwenstein aldrig funnits.
Det ryktades att Johannes Löwenstein och hans fru greps
innan de hann med ett skepp mot Palestina.
Det skulle förklara varför SS har vänt på varenda sten i Löwenstein-ruinen.
Och guldet?
Borgmästaren, Reinkober och Wirtz gömde det.
De ville vänta tills allt hade lugnat sig. Men så kom kriget.
-Och nu kommer SS få guldet. -Nej, det kommer de inte.
Det är inte sant.
Det finns...
...inget här.
Var är det?
Va? Tror du att nån av oss har tagit det?
Inte vet jag.
Robert.
Det kan bara ha varit Robert.
Han är ju död.
Var är guldet?
Du ser spöken.
Gör hon verkligen det? Hur fick du råd att laga taket egentligen?
Är du med henne nu? Vad är detta? Det kanske är du som har tagit det!
- Håll dig undan, din usling! - Håll käften, förbannade krympling!
Din sabla fårskalle. Ge tillbaka mitt ben!
Vänta, det är nåt här!
Vad är det för nåt? Guldet?
"Du skall icke stjäla."
"Du skall icke dräpa."
Den förbannade pastorn.
Vart finns guldet nu?
I kyrkan.
Vi ville inte att mördarna skulle få guldet.
Visa mig var guldet finns.
Vad tänker du göra?
Vi ska ge SS vad de vill ha.
Om folk bara visste vad de har knäböjt inför.
Vad gör du där nere?
Ringen gled av fingret. Den är lite för stor.
Vi kan justera den.
- Menade du verkligen det du sa? - Vad?
Att du alltid ska skydda mig.
Så länge vi lever.
Tack.
Vad har du gjort?
Jag älskade min bror, din jävel.
Jaha. God natt på er, då.
Knappast. Vi går och väcker pastorn.
Det behövs inte.
Men döda honom inte. Vi behöver honom.
Äsch, han kan ta det.
Visst, pastorn?
Varsågod.
- Varsågod. - Tack.
Satan också!
Jänkarna har brutit igenom frontlinjen. De är här om några timmar.
- Vi åker inte utan guldet. - Kriget är över, det vet du.
Vad ska jag göra? Så länge den där galningen har kommandot...
Ta betäckning!
Hallå, ni där inne!
Den förbannade jävla bassen.
- Vad vill du? - Flickan!
I gengäld får ni guldet.
Han har guldet.
Det menar du inte?
Jag hämtar henne!
Skynda på!
Överstelöjtnant!
Överstelöjtnant! Bassen är här!
Han har guldet!
Överstelöjtnant?
Vad händer?
Skit också.
Var är von Starnfeld?
Det fega svinet svalde sin cyanidkapsel.
- Efter allt prat om den slutliga segern. - Vilket kräk.
- Och flickan? - Hon är borta.
Vad gör vi nu?
Nu är det jag som bestämmer.
Vad händer med flickan?
Hon är med mig!
Jag tar ut henne nu!
Stanna där! Skicka hit henne ensam.
I väg med dig, bondjänta!
Snabbare, Elsa. Skynda dig.
Ta av dig jackan.
Ta skydd!
Braun! Vad gör han?
Ingen aning.
- Täck mig. - Uppfattat.
Tack gode Gud!
Var är Heinrich?
- Hur så? - Han skulle köpa dig fri.
Jag hörde en explosion. Och skott.
Jag måste tillbaka.
Men inte på det viset.
Kom.
Vem tror du har skjutit dem?
Tiotaggare, tolvtaggare och vildsvin. Jag har haft dem alla i mitt kikarsikte.
Det blir bara farligt om man sårar djuret. Då behöver man sina jaktknivar.
Och man måste gå närmare.
En gång kom ett skadeskjutet vildsvin rakt emot mig. Då kom den här till pass.
Jag skulle gärna höra mer. Men först har vi några nazisvin att jaga.
Var är guldet?
Vad hände med den där förtjusande flickan?
Den som jag döpte?
"Du skall icke stjäla"?
Börja prata, din usla tjuv!
Hörde ni smällen? Vad var det?
Använd hackan på hans knä.
Lägg av, Sonja. Hans skrik kommer att höras i hela byn.
Gör vad ni vill.
Då går vi väl till Irmgard.
Jag vet att du delar säng med änkan.
Vad hände med celibatlöftet?
De bandagerar honom.
Men vi blåser inte av jakten för det.
"Käre Heinrich. Det smärtar mig att behöva skriva dessa ord."
Lisbeth och Karl överlevde inte räden.
De begravdes när källaren rasade in.
Men Lotte lever och mår bra. Vi har tagit hand om henne.
Ta väl hand om dig.
Grete."
Visst är det hjärtskärande?
Jag blir gråtfärdig.
Kul att du är tillbaka, bassen.
Tur för dig att vi har samma blodgrupp.
Och nu visar du mig var guldet finns.
Annars åker jag till Hagen.
Jag kommer att hitta din skitunge, det lovar jag.
Och sen dränker jag henne i en hink.
Så...var är guldet?
- Var nånstans? - I altaret.
Man får skjuta undan marmorskivan.
- Jaha, vad väntar ni på? - Ja...
Vad hade du för plan?
Ett behagligt liv med änkan kanske?
Alla kanske inte är som du, Sonja.
Var inte så rättskaffens.
Rör på dig, basse. Spela inte trött nu.
Mot kyrkan!
Vänta bara.
Där väntar en överraskning på dem.
Ja!
Guldet är här.
Vad är det här, då?
Satan också.
Vad fan var det där?
Ingen aning. Guds vrede kanske.
God morgon, pastorn!
Just i tid för morgonmässan!
Herrejävlar.
Ni var mig ena barbariska jävlar.
En lönnfälla?
- Heinrich. - Elsa!
Elsa, stanna!
Braun, hämta en låda från bilen.
Uppfattat.
Och du...
Kom här.
Jag kanske hälsar på din dotter ändå. Vad säger du om det?
Bassen?
Jag hör inte.
Ta betäckning!
Pyramidalt.
Åh jävlar.
Spring!
Det var som själva fan.
- Vad var det? - Vem var det som sköt?
Nej!
Heinrich.
Vapen!
Helvete!
Du är bara en äcklig gammal hora.
Som sagt, skadeskjutna vildsvin är de farligaste.
Helvete.
Nej!
Elsa.
Satan!
Elsa.
Jaha, mina raringar?
Förstör jag ert bröllop?
Åh, basse.
Du är verkligen en farlig en.
Du ville ha guldet?
Ät det!
Fortsätt.
Direkt från London. Här kommer ett extrainsatt meddelande.
Tysklands radio har just meddelat att Hitler är död.
Jag upprepar det.
Tysklands radio har just meddelat att Hitler är död.
Mitt i prick!
Borde vi inte ha avfyrat ett varningsskott eller nåt?
Jag menar, kriget är över. Tror ni inte att de hade kapitulerat?
Vad är det, Baker? Tänker du börja böla för att några tyskjävlar fick så de teg?
- Nej, jag menar bara... - Håll käften, Baker.
Herrejävlar!
Sergeant, jag måste visa dig en sak!
- Vad är det? - Det här måste du se med egna ögon.
Här är en till.
Nån kommer att bada i guld.
Det var som fan.
Jackpott.
Vi måste rapportera det här, va?
Ja.
Eller... så struntar vi i det.
Bra beslut.
- Hämta några lådor från stridsvagnen. - Ja, sir!
- Börja plocka upp tackorna. - Kom igen, ta den där borta.
Se så, kom igen! Nu sticker vi härifrån!
Jäklar, jag älskar Tyskland. Det här är världens bästa ställe.
HAGEN, TYSKLAND
Herr Wahrlich?
Heinrich?
Titta, Grete.
Heinrich.
Titta, Lottchen. Det är din far.
Hej, Lottchen.
Pappa!
Pappa.
Undertexter: Camilla Dunér