ПРЕЗ ВТОРАТА СВЕТОВНА ВОЙНА НЕМЦИТЕ ОКУПИРАТ ПАРИЖ ЗА ЧЕТИРИ ГОДИНИ
И ПРИНУЖДАВАТ ФРАНЦУЗИТЕ ДА СЕ ПРЕДАДАТ НА НАЦИСТКАТА ВЛАСТ.
СЛЕД КРАЯ НА ВОЙНАТА НИКОМУ НЕИЗВЕСТЕН МОДЕН ДИЗАЙНЕР
СТАВА ФРЕНСКИЯТ СИМВОЛ НА НАДЕЖДАТА.
ТОВА Е РАЗКАЗ ЗА ВРЪЩАНЕТО НА СВЕТА КЪМ ЖИВОТА ЧРЕЗ ТВОРЧЕСТВОТО.
ПО ДЕЙСТВИТЕЛНИ СЪБИТИЯ
ПАРИЖ, 1955 Г.
Драги мой, моля ви се. Другите дизайнери не ме вълнуват.
Винаги са ми били скучни.
Но, мадмоазел Шанел, става дума за Кристиан Диор.
Дойдох да обсъдим модна къща "Шанел" и завръщането ми.
Първата ми колекция, откакто затворих бутика си в началото на войната.
Днес Диор ще бъде почетен в Сорбоната. Знаехте ли?
В блажено неведение съм.
Ретроспекция на най-известните му модели от началото му преди осем години.
Чух, че мосю Диор напоследък е кълбо от нерви.
Скрил се е, вечно бил нещастен, защото знае, че не заслужава суперлативи.
Жал ми е за студентите, заточени в Сорбоната
и принудени да го търпят днес.
Добро утро.
Простете за забавянето.
Явно споделяте вълнението ми от този исторически ден.
Мосю Диор би трябвало да дойде всеки момент.
Става по-зле, трябва ми помощта ти. - За бога.
Не ме пуска вътре, а сега иска да отменя събитието.
Сесил, кога ще са готови момичетата?
Кога ти трябват? - Сега.
Мадам Зенакер?
Мадам Бонжан. Ще започнем с дефилето, а след него ще е лекцията на мосю Диор.
Проблем ли има?
Не, нищо подобно. Така иска мосю Диор.
Това е, нали? Картата на смъртта.
Мадам Делайе, моля ви, кажете им, че не мога да изляза.
Дами, бързо. Първите позиции, моля.
Мадам, разбрахме се повече да не врачувате днес.
Мосю настоя. - Да, сега аз настоявам отново.
Тръгвате си, щом му дадете амулетите за късмет.
Имаме да обърнем още две карти.
Моля ви, спрете и двете.
Кристиан, нямаш време. Вече изпратих моделите.
Дами и господа, творчеството на Кристиан Диор.
Не означава истинска смърт.
Ела. Студентите са млади, красиви и живи. Ще ти задават въпроси и ще си брилянтен.
Диор!
Благодаря ви.
Благодаря.
Мосю Диор.
Благодаря ви.
С огромно удоволствие ви представям
първия дизайнер, който ще говори в Сорбоната в 700-годишната ни история.
И най-известният дизайнер в света от близо десетилетие.
Доволен ли сте от кройките си и от революцията, която подехте?
Винаги съм искал
да правя най-красивото женско облекло,
съществувало някога.
С първата ви колекция през 1947 г. помогнахте на хората да видят красивото
и да възвърнат жаждата си за живот след ужасите на войната.
На това ли ви учат?
Най-добрите студенти по моден дизайн от цял свят са тук днес.
Това е апогеят на живота ми. Благодаря ви.
Мосю, да започваме.
Моля ви, първият ни въпрос.
Здравейте, мосю Диор. - Здравейте.
Коко Шанел се връща в Париж тази седмица след осем години в изгнание.
Тя беше най-известният дизайнер в света преди войната
и се е зарекла да се върне на трона на висшата мода.
Как ще коментирате?
Явно ще търся друго място за сядане.
Мода, та мода. Какво е мода? Диор мода ли прави?
Неговите модели са екстравагантни.
Нямам време за екстравагантности. Моят стил е семплото.
Не роклята прави жената, а обратното.
Сега, на 70 г., отново се завръщате. Вие сте вдъхновение.
Драга, моля ви се. Не бих изоставила модна къща "Шанел".
Никога! Сама я изградих. Вижте всичко, което създадох.
Само това имам.
От мен има по-голяма нужда от всякога. Ако съм честна, драга, запиши това,
Диор съсипа френската висша мода и се връщам да я спася.
Мосю Диор?
Да?
Вярно ли е, че по време на окупацията на Париж
Шанел затворила ателието си и отказвала да шие рокли за съпругите на нацистите,
а вие сте продължили да работите и да печелите пари?
Моля, нека въпросите да са за мода.
О, не. Този въпрос ми харесва.
Искам да отговарям на онова, което ви вълнува.
Бизнесът на мадмоазел Шанел беше неин собствен
и решението да затвори беше нейно.
Аз бях...
Аз бях никой и работех за Люсиен Лелонг.
За онези от нас, преживели хаоса на войната,
четирите години нацистка окупация бяха най-мрачните в живота ни.
Да, продавахме роклите си на жените и приятелките на нацистите.
Това е истината.
Но винаги има и друга истина.
1943 Г., ТРИ ГОДИНИ ОТ НАЧАЛОТО НА ОКУПАЦИЯТА НА ПАРИЖ
Дами и господа, нямате ли купон, не може да ви дадем храна.
Моля ви, моля ви.
Може ли да ви прередя? - Не, съжалявам.
Всеки ден храната свършва. - За всички ни.
Не храня само себе си. Моля ви, на всички ни е трудно.
Храната свърши, затваряме.
Спри. Документи за проверка.
Защо ни тормозите всеки ден? - Документите.
Всеки ден ме виждате тук. Може ли поне да ми върнете фотоапарата?
Мадмоазел, съжалявам, но трябва да проверим документите ви.
Добре.
Къде отивате? - На работа.
Как сте тази сутрин? - Ханс, как си?
Умирам от скука.
На Ханс му е скучно. А аз съм самотен.
А вие как сте, мадмоазел? Скучно ли ви е, самотна ли сте?
Или пък и двете?
Забравила съм ги у дома.
Мога да ги взема в обедната почивка.
Да отидем още сега, за да се уверим?
В спалнята ли са? - Длъжни сме да ви арестуваме.
Моля ви.
Просто грешка.
И решението е просто.
Ако окажете съпротива, ще е жалко да ви нараним.
Стой!
Къде ще избягаш с тези тъпи обувки?
Моля ви, не.
Моля ви, спрете! - Мирувай.
Стой.
Не искам да те нараня.
Побързай. - Не мърдай.
Мирувай.
Гюнтер!
Добре ли си? Справи се. Капанът ни успя.
Тя кърви. - Жан, оръжието му.
Катрин? - Кръвта не е от мен.
Този има пари. - Вземи ги.
На ти просто решение!
Бягайте!
Да живее Съпротивата!
Помощ! - Засада!
Двама нацисти са убити от Съпротивата.
Разотивайте се, за да не ви арестуват.
Бързо! - Накъде?
Крийте се! - Насам.
Не се връщай при студентите.
Ще има ли място за мен? - Да.
Ще се погрижим за теб. - Бързо, Жан.
Къде е съпругът ти? Защо си сама?
Къде живееш?
Ей там. - Прибирайте се!
По домовете!
Прибирайте се веднага!
Вие двамата, вътре.
Пий. - Благодаря.
Прибирайте се!
Откъде патрони за това оръжие? - Тези ще свършат добра работа.
Какво е това? - В Германия му викат...
Някой проследи ли те?
Не. - Сигурен ли си? Чух викове отвън.
Кой си ти?
Кой си ти? Отговори! Кой е това, Ерве?
Ерве, кой е този?
Апартаментът е мой, затова отговори.
Впрочем къде е сестра ми?
Ерве би ти отговорил, но го помолих да мълчи.
Благодаря.
Трябва да ми кажеш какво става.
Твърде много се тревожиш.
Чак прекаляваш без нужда. Суетиш се.
И още повече го мислиш.
Не, съжалявам. Приютявам ви,
но Съпротивата устройва засади на нацистите в този квартал,
а после ти ми водиш непознат в апартамента.
Това е глупаво.
Мосю Лелонг плати ли тази седмица?
Да поговорим насаме. - Друг път.
Знам, че си под стрес, Кристиан, но е необходимо.
Не се безпокой за мен, Ерве.
Откъде толкова много пари?
Нацистите са позволили на Лелонг да продава рокли в Испания и Южна Америка.
А и предстои някакъв бал, ще има работа.
Какво шиеш? - Бални рокли.
Бални рокли?
Сега само нацистите организират партита, а ти шиеш бални рокли.
Ти си глупакът. Оглупяло старче си.
Трябва да откажеш.
Тогава ще ме уволнят и няма да имаме пари.
Какво ще правиш тогава?
Защото почти всичко отива за теб и дейността ти.
Знам само, че направи точно това, което ми обеща да не правиш.
Извини му се.
Моля?
Жан помага на парижани в борбата им.
Простете, мосю Диор, за обидния ми език.
И според мен всички сме късметлии, че Катрин има брат като вас.
Няма да си подаваме носа навън в следващите два дни.
После си тръгваме, не се бой.
Катрин, искам да останеш. Ще останеш ли?
Ще изведем Жан тихомълком по тъмно.
После тръгваме всички.
Просто ме изслушай, моля те.
Не мигвам нощем, ако не знам къде си.
Добре, останете.
Да, прави сте.
Можете да останете. И ти, остани тук.
Мисля, че е по-безопасно.
ВОЕННОПЛЕННИЧЕСКИ ЛАГЕР НА 50 КМ ОТ ПАРИЖ
Тя не знае немски.
Не ме пипай. - Коко.
Андре? - Вие пък кои сте?
Имам разрешение да прибера пленник 4332.
Андре? - Наведи глава.
Ти ли си?
Разбрах, че пускането на племенника ви е услуга за вас и никой не бива да знае.
Идвам за Андре, друго не искам. Мога да ви платя.
Имам пари. - Пари?
Да, имам колкото поискате. - Искате да ме купите?
Неподкупен съм.
Недейте. - Не!
Не стреляйте! - Чакайте! Казаха ни да носим пари.
Това искаше да каже тя. - Ако зависеше от мен, той щеше да умре.
Може би и вие. - Добре че не е така.
Моля ви.
Вземайте го. - Слава богу! Благодаря.
Коко, обичам те.
Хайде... - Прибираме се.
Изправи се.
Както поискахте, хер Шпац. Готово.
Тя отблагодари ли се?
Моля? Важно ли е?
Да, за командир Шеленберг. Иска да се срещне с нея след три дни.
Погрижи се тя и баронът да се върнат в "Риц" живи и здрави.
КРИСТИАН ДИОР
ПИЕР БАЛМЕН
Сега само нацистите организират партита, а ти шиеш бални рокли.
ХОТЕЛ "РИЦ"
Как е той?
Подобрява се.
Беше толкова малък, като го взех под крилото си след смъртта на сестра ми.
Ето че и сега се нуждае от мен.
Важното е, че е у дома. - Да, благодарение на теб, бароне.
Задължена съм ти. - Нищо не ми дължиш, Коко.
Не ги поглеждате!
Мосю Балмен, времето ми е ценно и не го пилея
в съзерцаване на модели, които не харесвам.
Кое не ви харесва?
ЛЮСИЕН ЛЕЛОНГ, ДИРЕКТОР
Нищо не виждам. Нищичко.
Само идеалната дневна рокля туника от черен крепдешин.
ПИЕР БАЛМЕН, ДИЗАЙНЕР
Мосю Балмен, не сме искали туники. - Искахме модели на бални рокли.
Р. ЗЕНАКЕР, ДИРЕКТОР
Срокът ни е след четири дни,
а балните рокли са една идея по-екстравагантни от туники.
Искам повече детайли. Нещо в този дух, мосю Балмен.
Мосю Диор, тази рокля е красива.
И благодаря, че нарисувахте онова, което поискахме от вас.
Дотук тази ми е любимата.
Браво, Кристиан. Много е красива. - Благодаря.
Погледнете скиците ми. - С удоволствие.
Мосю Лелонг, няма да работя, докато не кажете за кого са.
Пиер, въздържайте се от въпроси, на които не искате да чуете отговора.
Тогава може би да се въздържам от рисуването, от дишането.
Пиер. - От съществуването!
Довиждане!
Находчива концепция, Кристиан.
Надиплянето е много изразително.
Клиентката поиска да сте там за пробите.
Моля ви, не искам да се забърквам в нищо освен в дизайна.
Тя пожела да ви види лично.
Не мога. Съжалявам. - Трябва да отидете.
Не можем да си позволим тези хора да ни обърнат гръб.
Изпратете шивачка.
Тя пожела да види специално вас. - Защо?
Не знаем.
Изпращаме ви.
Имам размерите й. Мога да й ушия рокля, без да правим проби.
Искам толкова малко.
А в този случай то е твърде много.
Та вие сте президентът на банката. Как така не можете да прехвърлите пари?
Семейството ми разчита на тях.
Мадмоазел, вече нямате достъп до онази сметка.
Какво? Но това е моята фирма, моите пари.
Съдружниците ви избягаха от страната и вече не държат парите си при нас.
Сметката не е на братята Вертхаймер.
Но не могат да ме прескочат в едно такова решение.
Уверявам ви, че са го направили.
Нямате достъп до сметката. Съжалявам.
Но опитайте при нацистите.
Как смеете!
Достатъчно. Вървете си. - Както желаете.
Те знаят как да се справят с тези неща. - Кои неща?
Касаещи евреите. Хора като братята Вертхаймер.
Така съм чувал.
Казах да предадеш на мосю Вертхаймер, че трябва да говоря с него веднага!
В Ню Йорк е рано, знам.
Не ме интересува. Щом спи, събуди го!
Чуй ме, глупава жено!
Кажи на Пиер и малоумния му брат,
че няма да им се размине.
Двамата бандити ме изиграха!
Ало?
Мислех, че съдружниците ти са избягали в Америка заради нацистите.
Избягали са, защото си останала. - Не е смешно!
Те са ти съдружници, Коко, не приятели.
Исках да ти дам голяма сума като подарък.
Не ти искам парите. - Трябва да ги приемеш.
Вечно ще съм ти признателна, че спаси Андре.
Коко, имаме много по-големи грижи.
Какво е станало?
Нацистът, който помогна да измъкнем Андре, иска да се видите.
Защо? - Говорихме за това.
Знаехме, че може би ще иска нещо в замяна.
Но вече пуснаха Андре. Разбери какво иска. - Опитах се.
Заплашиха, че ще ме арестуват, ако не се видите.
Моля те. Искаш да ми направиш подарък?
Нека е този.
Срещнете се тази вечер. Той ще дойде тук, в хотела.
Добре, бароне.
Може би той ще ми помогне
да си върна фирмата.
Бъди внимателна.
Скоро войната може да се обърне в полза на Съюзниците.
Няма да ти се иска да свършиш като мен. Съжалявам, че се захванах с тях.
Стига си правила каквото ти каже.
Предавам съобщения с колело. - Не ме лъжи.
Любовта ти към него те заслепява.
Ти си моя отговорност, Катрин.
И защо така?
Защо?
Защото си обещал на майка да се грижиш за мен?
Ела, Кристиан.
Тя е нашият дар.
На теб и на мен.
Боя се, че може да не живея още дълго.
Тя ще бъде твоя грижа, Кристиан.
Ще разчита на теб, докато си жив.
Прекрасна си.
Гестапо.
Бързо. Да се помолим.
Тя щеше да се радва да види цъфналите цветя.
Не носиш отговорност за мен.
А само за себе си, Кристиан.
Това е моята молитва за теб.
Бива си я, нали? - Невероятна красота.
Благодаря, Кристобал.
Какво мислиш за тази?
Аз... - Какво мислиш, Кристиан?
Можеш и по-добре. - Но как да стане това?
Как би го направил по-добре? - Позицията ми е същата.
Не работя за нацисти.
КРИСТОБАЛ БАЛЕНСИАГА
Дори да гладуваш?
Не искам името ми да се свързва с тях.
Значи Лелонг работи за тях, така ли? - Не бъди наивен.
Шиеш рокли за прием в чест на командир Шеленберг от СС в Париж.
Трябват ми пари. Трябва да се грижа за баща ми и сестра ми.
Те не искат да работиш за нацистите.
Клиентка, която подозирах, че е нацистка, два пъти ми звъня за проби.
И двата пъти отказах.
А и Лелонг не ни казва за кого шием.
Допускам, че лъже, за да ви предпази и да ви осигури пари.
Ако войната някога свърши и истината лъсне,
той ви дава шанс да се измъкнете.
Не мога да го направя. Призлява ми при мисълта.
Кажете коя ви харесва най-много. Тази с панделката...
Нацистите предложиха много пари на мен и на Коко Шанел.
И двамата отказахме да шием за тях. - Тогава защо е отседнала в "Риц"?
Не знам.
Мога да ви уверя, че Коко Шанел побесня, като чу, че нацистите идват.
Всичко останало, ако не сте го чули и видели, е слух.
Значи видя и чу това? - Да, бях там и лично се уверих.
Защо всички са толкова сериозни?
Просто поредната тягостна вечер под немска окупация.
Един ден ще приключи, нали?
Сега трябва да се запитате, когато това стане,
ще можете ли да живеете със съвестта си.
Повярвайте ми, изборът ни има значение.
Здравей, Албер, чакат ме. - Мадмоазел.
Благодаря.
За мен е удоволствие, мадмоазел.
Баронът ми е разказвал много за вас, сякаш се познаваме отдавна.
Британец ли сте?
Майка ми. Насам, моля.
Дори не знам името ви.
Фамилията ми е Динклаге, но може да ме наричате Шпац.
На немски значи "врабче".
Защо ви наричат така, мосю Шпац?
Защото съм точно обратното на врабчето с неговите опърпани крила и грозна песен.
Ще седнем ли?
Не се безпокойте. - Не се безпокоя.
Нима ръката ви не потреперва? - Защо не ми кажете къде отиваме?
Запазил съм прекрасна маса в "Максим". Насам, моля.
Опитайте го, една от любимите ми марки шампанско.
За мен е чест да съм поканена на една маса с вас.
В действителност е изненада
за мадмоазел да се озове в компанията на великия Хайнрих Химлер.
Шпац, не я ли осведомихте с кого ще вечеря?
Моля да го извините за този пропуск.
За ваше здраве!
Кажете ми нещо.
Коко, какво мислите за дизайнера Люсиен Лелонг?
Уважават ли го? - Не и посветените в липсата му на талант.
Прекрасна сте.
Рядкост е някой да каже истината.
Лелонг наема други да вършат това, което не умее.
Слага името си върху моделите на служителите си.
Той е срам за откутюр.
Тогава защо е президент на френската мода? - Просто е. Аз казах "не", той - "да".
Откъде е тази любов на французите към засуканите думи?
Какво значи "откутюр"?
Откутюр? Означава "висш шев".
Всичко, което виждате пред вас, е ръчна изработка.
Материите са с отлично качество. Първокласна кройка.
Отнема най-малко 366 часа, за да се направи.
Най-доброто от най-доброто.
Да.
Искахме да пренесем всичко това в Берлин.
Да го пренесете? - Да. Всичко това.
Да превърнем Берлин в столицата на откутюр.
Но мосю Лелонг каза, че е невъзможно, освен ако не преместим 15 000 души.
Вярно ли е? - Не.
Знаех си.
Поне 20 000 души.
Наистина ли? - Кой знае!
Още шампанско, моля.
Да поговорим за личните ви проблеми.
Шпац ме уведоми, че можем да ви помогнем по един служебен въпрос.
Баронът, вашият стар приятел, разкри подробности пред нас,
вашите нови приятели.
Не искам да ви притеснявам.
Съдружниците ви, братята Вертхаймер, евреи ли са?
Сгреших в преценката си. - Да.
Отношението, което търпите, за жалост, е очаквано от хора като тях.
Познавате ли арийските закони?
Не, всячески страня от повечето юридически въпроси.
Коко, с фюрера разбрахме още в началото на борбата си,
че за да заличим еврейството,
първо трябва да изкореним чувството им за принадлежност.
Постигаме го, като ги лишаваме от собствеността им.
Примерно от изкуството им, домовете им.
Можете ли да познаете какво правим след това?
Не знам. Кажете ми, моля.
Отнемаме достойнството им, надеждата и душите им.
Арийските закони ни позволяват да вземем каквото поискаме от евреите.
По закон не може да притежават нищо.
Защо не ми позволите да се заема с тези братя Вертхаймер?
За мадмоазел Шанел!
Коко.
Мосю Диор.
Какво правиш тук? - Трябва да говоря с вас.
Кой е този? - Синът на съседа.
Какво търсиш тук?
Напускам апартамента ви, мосю Диор.
Съжалявам, че ви навлякох проблеми и застраших живота ви.
Остани, просто дадох воля на яда си.
По-безопасно е за вас, ако се махна.
И мога да живея при другите студенти. Вече го реших.
Какво е това?
Моят дял от парите, които ни дадохте. Задръжте го.
Говорих и с Катрин. Тя ще живее при вас.
За всички ни ще е по-безопасно. - Вземи.
Момчета, ще пиете ли нещо?
Много е приятно тук, нали?
Мосю Шпац.
Вечеряла съм неведнъж в "Максим".
Пазя много спомени.
Хайнрих Химлер ли е най-влиятелният мъж, с когото сте вечеряли?
Може да е имало и други.
Бих казала, че сър Уинстън Чърчил е най-влиятелният.
Или по-скоро, беше влиятелен.
Не може да ви помогне да си върнете фирмата.
Ще позволите ли да ви заведа още някъде, преди да ви върна в "Риц"?
Надали ще понеса още една голяма изненада от вас, мосю Шпац.
Дотук с изненадите. Просто малко шопинг.
Ще ме водите по магазините в този час?
Заповядайте, мадмоазел. Насам.
Тук ли живеете?
Не, апартаментът е изоставен. Сега е наш.
След вас.
Мадмоазел, направете списък и ще получите всичко, което пожелаете.
Нямам нужда от нищо.
Собствениците евреи ли са?
Чухте хер Химлер.
Евреите вече не притежават нищо.
Каквото грабне окото ви,
ще бъде доставено в апартамента ви в "Риц".
Живеем в нов свят. Време е да го приемем.
Без богатство и власт
всички сме заменими.
Но остава истински красивото.
Никой не може да замени великата Коко Шанел.
Търсех си точно такъв.
От години.
Има сигнал.
Все още работи. Това е безценно.
Как бих омачкал елегантността ви, ако ми позволите.
Кристиан, повече не мога да вървя.
Ела у дома с мен.
Не, трябва да работя. - Посред нощ.
Пияни сме до козирката. - Трябва да работя.
Работа, та работа.
Жак, спри. Тук е опасно. - Измъчваш се заради онова момче.
Не. - Напротив.
Не се чуваш какво говориш.
Тръгвам, имам да шия рокля. - Вината не е твоя.
Когато Кристиан бил на 14 г., врачка му казала, че ще е беден.
Предрекла му, че един ден ще носи огромно удоволствие на жените.
Родителите ни все се смееха на това.
Той е толкова добър
и в същото време може да е много раним.
Това е мъчителна комбинация.
Винаги се е грижел така добре за мен.
Ерве?
Ало? - Искам да говоря с Жан.
Не е тук, при студентите е.
Нацистите са им прекъснали телефоните. - Какво? Мили боже, кога?
Катрин, кой е?
Студентите.
Ще има нападение.
Долу, боклук!
Не!
Стани! Идвай тук.
Кристиан.
Разкошна е.
Много повече, отколкото очаквах.
И много повече, отколкото тя заслужава.
Тя ще е най-красивата жена на бала довечера.
Да, и за мен стана неочаквано добре.
Но материята, кройката, роклята -
те не са ни виновни.
Само жената, която скоро ще я облече, е покварена.
Тази вечер посрещаме Валтер Шеленберг в Париж с грандиозен бал.
Кого? - Валтер Шеленберг.
Скоро ще оглави разузнавателната служба на нацистите.
Бал? Колко старомодно.
Искам да ме придружиш.
Може да имам други планове за вечерта.
Заповядвам им да се променят.
Скъпи, не можеш да ми заповядваш.
Боя се, че ще трябва да съм настоятелен.
Шеленберг лично пожела да присъстваш. Ще те взема в 19 ч.
Трябват ни имена.
Адреси, контакти. - Не.
Ако не ни дадеш имена, ще бъдеш убит.
Да не стигаме дотам.
Давайте следващите.
Ще бъдеш убит.
Сведенията потвърждават,
че утре в 11 ч. и петимата студенти ще бъдат екзекутирани в Балар.
Не можем ли да им помогнем?
Трябва да известим останалите отряди.
Може да ги нападнем на път за стрелбището.
Възможно ли е? - Не знам.
Но трябва да опитаме. Дължим му го.
Катрин, искам да предадеш няколко съобщения с колелото.
Моля те, не я изпращай, Ерве.
Трябва да опитаме.
Разбирам.
Катрин, предната гума е спаднала.
Спокойно, ще я напомпам.
Първото съобщение е за Оливие.
Второто е за Бернар.
Последното е за Антоан.
Трябва да напуснем този апартамент.
Може да изкопчат имена от Жан. - Той няма да ни издаде.
Откъде знаеш? Откъде си толкова сигурна?
Няма да издаде имена.
Кой е?
Кристиан, Люсиен е.
Трябва спешно да говоря с теб.
Кристиан, трябва ми помощ.
Има проблем с роклята за довечера. - Ела в кухнята.
Проблем с роклята? - Има дефект. Скъсана е.
А клиентката вече е на бала.
Съпругът й е един от домакините
и се обади да поиска лично да се заемеш с поправката.
Какви ги вършим?
Кристиан, тези хора ме плашат. Съжалявам.
Прости ми, но е опасно да им отказвам такава дребна услуга.
Умолявам те.
Добър вечер!
На горния етаж, моля.
Поканата, моля.
Едно мартини ще ми дойде добре. - Ще се присъединя след срещата ти.
Поканата, моля.
Заповядай.
Готова ли си?
Мадмоазел. - Благодаря.
Трябва да взема още оръжия. Ще се срещнем тук.
Пази се, любов моя.
Напред. - Наведете се и мирувайте.
Вървете, боклуци.
Все още можете да се спасите, ако ни дадете имена.
Поканата, моля.
Пардон. - Поканата.
Да, ъм...
Мосю Диор? - Да. Идвам да видя...
Чакайте тук.
Хер Шеленберг.
Мадмоазел, какво удоволствие. Истинска чест.
Благодаря, скъпи Шпац, че ни запознахте.
Честта е само моя, хер Шеленберг.
Добре дошли във Франция. - Благодаря.
Знаех си, че е имало причина цял живот да чакам да посетя Париж.
И коя е тя?
Да ме посрещне лично Коко Шанел.
По-велика е и от холивудска звезда.
Елате с мен.
Елате, хайде.
Извинете.
Мосю Диор.
Обичам Париж.
Как да не го обичаш?
Имам новина за вас.
Моля, седнете.
Инструктирали сме съдилищата да приложат арийските закони за бизнеса ви.
Това искахте, нали?
Чакам повече от 20 години.
Чия е грешката?
Моите най-искрени извинения.
Какви бездарници сте вие! - Ще я оправя.
Това е първата й среща с Шеленберг.
Знаете ли колко е важно? - Да, господине.
Не си тръгвайте, докато не я поправите.
Може ли да видя скъсаното?
Сам ли дойдохте?
Не е поради некачествен шев.
Вие ли сте Кристиан Диор?
Как се е скъсала? - Вие ли сте?
Да.
Аз я скъсах.
Защо?
Защото два пъти отказвате да ме видите.
Не ви разбирам, мадам, но няма проблем.
Сестра ви е Катрин, нали?
В Съпротивата ли е?
Откъде знаете?
Имат нейна снимка, показват я на всички.
Познавам я, защото учехме заедно.
Но не знаят името й. - Кой я търси?
Гестапо. Тя е в опасност.
Подозират, че е участвала в засада.
Заснета е с фотоапарат.
Знаят, че носи съобщения с колело, но не могат да я открият.
Оставете роклята, тичайте да я предупредите.
И избягвайте улиците. Вървете, бързо!
Като ни свършите работата,
еврейските ви съдружници вече няма да държат фирмата ви.
И само това?
Да.
Ако не възразявате, за каква работа става дума?
Мадмоазел.
За онези от нас, преживели хаоса на войната...
Нямаме време.
...четирите години нацистка окупация
бяха най-мрачните в живота ни.
Помогнете да се сложи край на войната между Германия и Великобритания.
Какво?
Познаваме копнежа
за оцеляване.
Изпитвате ли гордост и вълнение?
Как е възможно?
Елате да ме видите утре
и ще говорим повече за задачата ви.
Диор, спрете.
Погрижихте ли се за всичко, както пожела хер Шмит?
Да, сега просто се прибирам у дома.
Защото само това ни остава.
Копнежът за оцеляване.
Спрете, моля ви! Не.
За мен творенето...
беше оцеляване.
Превод на субтитрите Катина Николова