A II. VILÁGHÁBORÚ SORÁN A NÉMETEK NÉGY ÉVIG SZÁLLTÁK MEG PÁRIZST
ÉS NYOMTÁK EL A FRANCIÁKAT A NÁCI URALOM RÉVÉN.
A HÁBORÚ VÉGÉVEL EGY ISMERETLEN DIVATTERVEZŐ
BUKKANT FEL A REMÉNY FRANCIA IKONJAKÉNT.
EZ A TÖRTÉNET ARRÓL SZÓL, HOGYAN SEGÍTETT AZ ALKOTÁS A VILÁG ÚJJÁÉLESZTÉSÉBEN.
VALÓS ESEMÉNYEK ALAPJÁN
PÁRIZS
Kedvesem, ugyan!
Engem nem érdekel a többi tervező.
Mindig is halálra untattak.
De Mademoiselle Chanel, Christian Diorról van szó.
Nem.
Azért jöttem, hogy a Chanel-házról beszéljek. A visszatérésemről.
Az első kollekciómról azóta, hogy a háború miatt bezártam a butikomat.
Diort ma tüntetik ki a Sorbonne-on.
Tudta?
Boldogan mondhatom: nem.
Bemutatják az indulása óta eltelt nyolc év
leghíresebb terveit.
Igen, én...
Úgy hallottam, Monsieur Dior kész idegroncs lett...
bujkál a világ elől, ramatyul érzi magát,
mivel tudja, hogy nem érdemli meg az érdemet.
Én nem... Sajnálom a Sorbonne-ra bezárt hallgatókat,
hogy őt kell hallgatniuk.
Dior! Dior! Dior!
Jó reggelt!
Elnézést a késésért!
Látom, önök is osztoznak
eme történelmi nap izgalmában.
Monsieur Dior hamarosan megérkezik.
Dior! Dior! Dior!
Egyre rosszabb. Gyere, segíts!
Az istenért...
Nem enged be, most már az egészet le akarja mondani.
- Cecile! - Igen?
A lányok mikorra tudnak elkészülni?
Mikorra kellenek?
Most.
Madame Zehnacker?
Madame Bonjean! A bemutatóval kezdünk,
utána lesz Monsieur Dior előadása.
Valami baj van?
Nem, nincs baj.
Csak Monsieur Dior így kérte.
Dior! Dior! Dior!
Kész, vége. A halál kártyája.
Madame Delahaye, szóljon nekik, hogy...
nem adhatok elő!
Dior! Dior! Dior!
Gyorsan! Első pozíció!
Gyorsan, gyorsan!
Madame, megegyeztünk, hogy ma már nem lesz jóslás.
A Monsieur kérte.
Igen, így most én kérem, hogy ne.
Úgy volt, hogy elhozza a Monsieur amulettjeit, majd elmegy.
Még hátravan két lap.
Elég már, kérem! Elég!
Christian, nincs több idő. Már kiküldtem a modelleket.
Hölgyeim és uraim, íme Christian Dior művészete!
Tudja, hogy ez nem az igazi halált jelenti.
Gyere! A diákok annyira fiatalok, szépek és élettel teliek!
Majd kérdeznek, te pedig brillírozni fogsz.
BAR KOSZTÜM
Dior! Dior!
Köszönöm.
Monsieur Dior!
Köszönöm. Köszönöm.
Örömmel köszöntöm egyetemünkön,
mint első divattervező előadónkat a 700 éves történelmünk során!
Köszönöm.
Immár csaknem egy évtizede ön a világ leghíresebb tervezője.
Elégedett az alkotásaival, az ön által elhozott divatforradalommal?
Az én célom mindig is az volt,
hogy én tervezzem meg a leggyönyörűbb női ruhákat
az egész világon.
Az első, 1947-es kollekciójával segített az embereknek,
hogy újra megtalálják a szépséget a világban a második világháború után.
Önöknek ezt tanítják?
A világ minden pontjáról hívtunk
vezető couture terveződiákokat.
Ez igazán megtisztelő számomra. Köszönöm.
Monsieur, kezdjünk is bele!
Az első kérdés!
Monsieur Dior, üdvözlöm!
Üdvözlöm!
Coco Chanel most tér vissza Párizsba,
miután nyolc évig élt száműzetésben.
A háború előtt ő volt a leghíresebb tervező,
és azt ígérte, hogy visszaszerzi a couture trónját.
Ön mit gondol erről?
Akkor máshová kell ülnöm.
Divat, divat... Mi az a divat? Dior lenne a divat?
Dior ruhái extravagánsak.
Én nem érek rá ilyesmikre.
Az én stílusom az egyszerűség.
Nem a ruhának kell hordania a nőt, hanem a nőnek a ruhát.
Most, 70 évesen visszatér.
Ez inspiráló.
Ugyan, kérem! Soha nem hagynám ott a Chanel-házat.
Soha.
Én magam hoztam létre. Nézzék, mit alkottam!
Az egyetlen kincsem.
Még sosem volt rám ekkora szükség.
Hogy őszinte legyek, drága... ezt írja bele...
Christian Dior elrontotta a francia couture-t, én pedig megmentem.
Monsieur Dior?
Igen?
Igaz az, hogy Párizs német megszállása alatt
Coco Chanel bezárta a stúdióját,
és nem volt hajlandó ruhát tervezni a nácik feleségeinek,
miközben ön továbbra is tervezett és pénzt keresett?
Divattal kapcsolatos kérdéseket várunk!
Ó, nem. Nagyon jó kérdés volt,
és én válaszolni akarok arra, amire kíváncsiak.
Mademoiselle Chanel maga döntött úgy,
hogy bezárja az üzletét.
Én...
Én pedig egy senki voltam, Lucien Lelongnak dolgoztam.
Azok, akik átélték a háború káoszát...
a négyévnyi náci megszállást, életünk legsötétebb időszakát...
És igen, terveztünk ruhákat a náci feleségeknek és barátnőknek.
Van az igazság,
de amögött mindig ott van egy másik, rejtett igazság.
PÁRIZS NÁCI MEGSZÁLLÁSÁNAK 3. ÉVE
Hölgyek, urak,
élelmiszerjegy nélkül nem adhatunk élelmiszert.
Kérem, kérem, kérem!
- Beállhatnék ön elé? - Sajnálom, nem.
- De mindennap elfogy az étel. - Ahogy mindenkinek.
Másokról is gondoskodnom kell.
Kérem... Most... Mind szenvedünk.
Nincs több élelmiszer! Elfogyott.
Állj! A papírjait!
Miért zaklatnak minket folyton?
A papírjait!
Mindennap lát itt.
Legalább a fényképezőmet adja vissza!
Mademoiselle! Elnézést, de ellenőriznünk kell a papírjait!
Máris.
Hová megy?
Dolgozni.
- Hogy van ma reggel? - Hans, hogy vagyunk?
Unatkozok. Én unatkozok.
Hans unatkozik.
Én magányos vagyok.
Ön hogy van, mademoiselle?
Ön inkább unatkozik vagy magányos?
Talán mindkettő?
Otthon hagytam a papírjaimat.
Az ebédszünetben visszamegyek értük.
Önnel menjünk, hogy megnézhesse?
Az ágyában vannak?
Ha nincs papírja, le kell tartóztatnunk.
Kérem!
Véletlen volt.
Arra mindig van megoldás.
Ha ellenáll, sajnos bántanunk kell.
Állj! Állj!
Ilyen hülye cipőben akarsz elszaladni?
Kérem, ne!
- Ne, kérem, ne! - Ne mozdulj!
Ne mozdulj!
Nem akarlak bántani.
- Siess! - Ne mozdulj!
Ne mozdulj!
Gunther!
Jól vagy? Sikerült! Tökéletesen működött a csapda.
- Vérzik. - Jean, a pisztolyát!
- Catherine... - Semmi baj, nem az én vérem.
Ennél pénz is van.
Remek. Hozd azt is!
Ez is egy megoldás.
Siessünk!
Vive la Résistance!
- Segítség! - Csapda!
Lelőttek két náci katonát. Az Ellenállás volt!
Tűnés az utcáról, mielőtt mindenkit letartóztatnak!
- Siessenek! - Merre?
- Rázd le őket! - Erre!
Nem mehetek vissza a kollégiumba.
- Biztos mehetek én is? - Biztos.
- Vigyázunk rád. - Siess, Jean!
Na, siess már!
Hol van a férje? Miért nincs önnel?
Hol lakik?
- Itt. - Menjen haza!
Mindenki befelé!
Tűnés az utcáról!
Menjenek haza! Most azonnal!
Mindketten befelé! Most!
- Igyál! - Köszi.
Menjenek haza!
Ehhez hol szerzünk golyót?
Itt van pár, ezek jók.
- Mi ez? - A németek úgy hívják...
Nem követtek?
- Nem. - Biztos? Kiabálást hallottam.
Ön kicsoda?
Ön kicsoda? Válaszoljon! Ő ki? Hervé!
Hervé, ki ez az ember?
Ez az én lakásom, megértetted? Válaszolj!
Amúgy hol a húgom? Hol van?
Hervé szívesen válaszolna, de megkértem, hogy ne tegye.
Köszönöm.
Azonnal mondd meg, mi folyik itt!
Túlságosan aggódsz.
Túlzottan és feleslegesen. Ne pattogj!
- Csak még jobban aggódnál. - Nem, nem. Nem, bocsánat. Nem.
Örömmel látlak titeket,
de az Ellenállás rajtaüt a nácikon ezen a környéken,
aztán te idehozol egy idegent.
Bolond vagy!
Monsieur Lelong kifizetett erre a hétre?
- Beszélnünk kell! - Talán majd máskor.
Tudom, hogy neked megterhelő, Christian, de muszáj.
Miattam ne aggódj, Hervé!
Honnan van ez a sok pénz?
A nácik engedélyezték Lelongnak,
hogy a spanyoloknak és a dél-amerikaiaknak szállítson.
Meg lesz valamilyen rendezvény, így lesz munka.
- Mit készítesz? - Báli ruhákat.
Báli ruhákat?
Egyedül a nácik báloznak mostanában,
és ön báli ruhákat varr nekik.
Ki is a bolond?
Bolond öregember.
Meg kell tagadnod a munkát.
Hát, akkor kirúgnak.
Nem lesz pénzünk.
És akkor mi lesz?
Mert szinte az összeset felemészti a harcotok.
Csak azt tudom,
hogy pontosan azt tetted, amit megígértél, hogy nem fogsz!
Bocsánatot kell kérned.
- Tessék? - Bizony.
Jean fontos munkát végez a párizsiak harcában.
Bocsásson meg, Monsieur Dior, az elhamarkodott szavaimért!
És nagyon szerencsések vagyunk, hogy ön Catherine bátyja.
Figyelj, a következő 72 órában nem lehetünk az utcákon!
És ne aggódj, utána rögtön elmegyünk!
Catherine, neked nyilván maradnod kéne.
Jó? Maradsz?
Sötétedés után kicsempésszük Jeant.
Aztán mind elmegyünk.
Miért nem hallgatsz rám?
Nincs nyugtom, ha nem tudom, hol vagy.
Jó. Rendben, maradhattok.
Jól van. Igazad van.
Igen, maradhattok.
Maradhattok nálam.
Jobb ötlet. Biztonságosabb.
FRANCIA HÁBORÚS FOGLYOK TÁBORA KB. 50 KM-RE PÁRIZSTÓL
Nem beszél németül.
Ne nyúljon hozzám!
- Coco! - Hová...
- André? - Ön kicsoda?
Utasítást kaptam a 4332-es fogoly elszállítására.
- André? André? - Fejet leszegni!
Te vagy az?
Mademoiselle, úgy hallottam, az unokaöccse kiadatása
amolyan ajándék önnek.
Senki sem tudhat róla.
Én Andréért jöttem. Csak ő érdekel.
Fizetek. Én f...
- Van pénzem. - Fizet?
Igen, amennyit akarnak. Van pénzem.
Azt hiszi, megvehet?
Mert nem.
- Ne! - Ne, kérem!
- Ne, ne lőjön! - Várjon! Azt mondták, hozzunk pénzt.
A Mademoiselle erre gondolt.
Ha rajtam múlna, már halott lenne.
Önök is.
Szerencsére máson múlik.
Kérem!
- Vigye az unokaöccsét! - Hála az égnek!
Köszönöm.
Coco, szeretlek.
- Gyere! Most... - Gyere, hazamegyünk!
Gyere! Állj fel!
Ahogy kérte, Herr Spatz. Átadtuk neki.
Hálás volt?
Hálás?
Kit érdekel?
Schellenberg parancsnokot. Három nap múlva találkozni akar vele.
Gondoskodjon róla, hogy visszajussanak a Ritzbe!
Biztonságban.
Egyedül a nácik báloznak mostanában,
és ön báli ruhákat varr nekik.
Hogy van?
Már jobban.
Annyira apró volt, amikor hozzám került!
Amikor a nővérem meghalt.
Akkor is szüksége volt rám, ahogy most is.
A legfontosabb, hogy hazatérhetett.
Igen, hála neked.
Tartozom neked.
Semmivel sem tartozol, Coco.
Még csak rá sem néz!
Monsieur Balmain, igazán nincs időm
nekem nem tetsző terveket nézegetni!
Mi nem tetszik bennük?
A MAISON LELONG ALAPÍTÓJA
Semmit sem látok benne. Semmit.
Kivéve azt, hogy ez az ideális délutáni fekete tunika.
A MAISON LELONG TERVEZŐJE
Monsieur Balmain, nem tunikákat kell tervezne.
Nem, báli ruhákat kértünk.
VEZETŐ
Négy napunk van,
és a báli ruhák kissé extravagánsabbak, mint a tunikák.
Részletesebbek.
Valami ilyesmire gondolok, Monsieur Balmain.
Monsieur Dior!
Gyönyörű ez a ruha.
És köszönjük, hogy azt tervezte meg, amivel megbíztuk.
Eddig ez a kedvencem öntől.
Igen. Bravó, Christian!
- Tényleg nagyon szép. - Köszönöm.
- Átnézné a rajzaimat... - Igen, hogyne.
Monsieur Lelong, én nem tervezek,
amíg nem mondja meg, kinek lesz.
Pierre, kérem, tartózkodjon az olyan kérdésektől,
amire nem akarja hallani a választ!
Jó, akkor attól is tartózkodok, hogy tervezzek és lélegezzek!
Pierre!
Meg létezzek!
Au revoir!
Szépen átgondolt terv, Christian.
A rétegek megoldása is egészen bámulatos.
A vevő kérte, hogy legyen jelen a ruhapróbáján.
Kérem, én nem akarok semmiben részt venni, csak és kizárólag a tervezésben.
De... Személyesen önt kérte.
Képtelen vagyok rá. Sajnálom.
Christian, muszáj elmennie.
Nem engedhetjük meg magunknak, hogy ne teljesítsük a kérésüket.
Küldjenek egy varrónőt!
- Külön önt kérte. - Miért?
Azt nem tudjuk.
El fog menni.
De megvannak a méretei.
Próba nélkül is tudok ruhát varrni neki.
Annyira keveset kérek!
De most ez is túl sok.
De ön a bank elnöke.
Hogy érti azt, hogy nem lehetséges az átutalás?
A családom élete múlik azon a pénzen.
Mademoiselle, már nincs hozzáférése a számlához.
Micsoda? De ez az én cégem. Az én pénzem.
A partnerei elmenekültek a háború kitörésekor.
És immár nem a mi ügyfeleink.
A vagyon többé már nem Wertheimerék nevén van.
De ezt nem dönthetik el az engedélyem nélkül.
Csak annyit mondhatok, hogy megtették.
Nincs hozzáférése a számlához, sajnálom.
De próbálkozzon a náciknál!
Hogy merészeli?
Eleget beszélt! Menjen el!
Ahogy kívánja.
De megvan a dolgok menete.
Miféle menet?
A zsidók ügyében.
Például a Wertheimer fivéreknél.
Én úgy hallottam.
Már mondtam, hogy mindenképp beszélnem kell Monsieur Wertheimerrel!
Igen, tudom, hogy New Yorkban korábban van.
Nem érdekel! Ha alszik, keltse fel!
Idehallgasson, maga ütődött nőszemély!
Mondja meg Pierre-nek és annak a féleszű fivérének,
hogy ezért még fizetni fognak!
Azok a banditák becsaptak engem!
Halló!
Eddig azt hittem, hogy a partnereid a nácik miatt menekültek Amerikába.
- De szerintem inkább miattad. - Ez nem vicces!
Ők a partnereid, Coco, nem a barátaid.
Akartam egy nagyobb összeget adni neked... ajándékként.
Nem kell a pénzed.
El kell fogadnod a hálámat.
Örökké hálával tartozok André megmentéséért.
Coco, most más dolgok miatt kell aggódnunk.
Mi történt?
A kontaktom,
a náci, aki elérte André kiszabadítását, kért egy találkozót veled.
Miért?
Megbeszéltük.
Tudtuk, megvan az esély arra, hogy kér tőled valamit
André szabadon engedéséért.
Igen, de már kiszabadult.
Coco!
Nem tudnád kideríteni, miért?
Próbáltam.
Megfenyegettek, hogy letartóztatnak, ha nem mész.
Kérlek! Ajándékot akarsz adni?
Legyen ez az ajándékod nekem!
Találkozz vele ma este!
Eljön a hotelbe.
Jól van, Báró, én...
Talán majd segítenek...
visszaszerezni a cégemet.
Csak óvatosan!
A háború menete hamarosan a szövetségeseknek kedvezhet.
Ne akarj az én sorsomra jutni!
Már bánom, hogy belemártottam magam a nácik ügyeibe.
Azonnal hagyd abba, bármit is csinálsz meg neki!
Üzeneteket viszek biciklivel.
Ne hazudj nekem!
Elvakít az iránta érzett szerelmed.
Én tartozom érted felelősséggel, Catherine.
Pontosan miért is?
Miért?
Mert megígérted a mamának, hogy vigyázol rám?
Gyere ide, Christian!
Ő a mi ajándékunk.
A tiéd és az enyém.
Félek, már nem sokáig leszek veletek.
Neked kell majd vigyáznod rá, Christian!
A te felelősséged, amíg élsz.
Csodálatos vagy!
Gestapo.
Gyorsan! Imádkozzunk!
Örült volna ezeknek a virágoknak.
Nem értem tartozol felelősséggel.
Hanem önmagadért, Christian.
Ez az imám számodra.
- Jó, ugye? - Egyszerűen gyönyörű.
Igen. Köszönöm. Köszönöm, Cristóbal.
Erről mit gondolsz?
- Hát... - Mit gondolsz, Christian?
Ennél jobbat is tudsz. Szerintem.
Jó, de mégis hogyan?
- Hogyan javítanál rajta? - Nem... Én ugyanúgy látom.
Nem dolgozok náciknak.
DIVATTERVEZŐ
Akkor sem, ha éhen halnál?
Nem szennyezem be a Balenciaga nevet.
Lelong nekik dolgozik?
- Erről van szó? - Ne légy naiv!
Schellenberg parancsnok báljára tervezel ruhákat,
aki Párizs SS-vezetője.
Kell a pénz.
Gondoskodnom kell az apámról és a húgomról.
Ők sem akarják, hogy náciknak dolgozz, Christian.
- Kérlek! - Én... Én...
Nem, volt egy kliensem, akit nácinak gyanítottam,
kétszer is meghívott magához, hogy ruhát igazítsak.
Mindkétszer elutasítottam.
És Lelong nem mondta meg, kiknek tervezünk.
Nos, szerintem Lelong védeni próbál titeket,
hogy pénzt kereshessetek.
Így ha vége lesz a háborúnak, és kiderül az igazság,
mindketten mondhatjátok, hogy nem tudtatok róla.
Nem megy.
Rosszul vagyok a gondolattól.
De mondd csak, melyik a kedvenced?
A masnis...
A nácik sok pénzt ajánlottak nekem és Coco Chanelnek, hogy tervezzünk nekik.
- Mindketten visszautasítottuk őket. - Akkor ő mit keres a Ritzben?
Azt nem tudom.
De azt igen, hogy Coco Chanel ordított a dühtől,
amikor hallotta, hogy jönnek a nácik.
Minden más, ha nem hallottad vagy nem láttad, az pletyka.
- Tehát láttad és hallottad? - Igen.
Igen, ott voltam, a saját fülemmel hallottam.
Ó lá lá! Na! Miért ilyen komoly mindenki?
Ez is csak egy újabb este a náci megszállás alatt álló Párizsban!
Egyszer majd vége lesz!
És most meg kell kérdezned magadtól, hogy ha így lesz,
képes leszel-e belenézni a tükörbe.
Hidd el, számítanak a döntéseink!
Jó estét, Albert! Valaki vár rám.
Mademoiselle!
Köszönöm.
Örülök, hogy megismerhetem, Mademoiselle!
A Báró már annyit mesélt önről,
hogy szinte már az ismerősömnek érzem.
Ön brit?
Az édesanyám volt brit. Szabad?
Nem is tudom az ön nevét.
A vezetéknevem Dincklage, de hívjon csak Spatznak!
A „veréb” németül.
Honnan kapta a nevét, Monsieur Spatz?
Onnan, hogy a szöges ellentéte vagyok egy verébnek,
a koszos tollaival és rút énekével.
Mehetünk?
- Ne féljen! - Nem félek.
- Akkor miért remeg kissé a keze? - Miért nem árulja el, hová megyünk?
Nos, foglaltam magunknak egy szép asztalt a Maxim’sban.
Csak ön után!
Kóstolja meg! Ez az egyik kedvenc pezsgőm.
Nagy megtiszteltetés számomra, hogy a vendége lehetek.
Igazából a Mademoiselle-t meglepetésként érte,
hogy a nagy Heinrich Himmler társaságában találta magát.
Spatz, nem szóltál a Mademoiselle-nek,
hogy ki lesz a vacsorapartnere?
Kérem, nézze el ezt a hibát!
Egészségére!
Mondja...
Coco, ön mit gondol Lucien Lelong tervezőről?
Tisztelik?
Azok nem, akik tudják, hogy semmit sem konyít a tervezéshez.
Szellemes!
Nahát, ön nem kertel!
Lelong egyszerűen megcsináltatja mással, amihez nem ért.
Magáénak mondja a dolgozói kreálmányait.
Ez... Ő... szégyent hoz a haute couture-re.
Akkor miért ő lett a francia divat elnöke?
Egyszerű. Mert én nemet mondtam.
Áruljon el valamit!
Mi ez a sok sikkes francia elnevezés?
Mi az a „haute couture”?
- Haute couture? - Igen.
Azt jelenti: „magas szabászat”.
Amit itt maguk előtt látnak... azt mind kézzel készítették.
Magas minőségű anyagokból. A divat csúcsa.
Alsó hangon 366 órába telik a szabása.
A legjobbak legjobbika.
Igen.
És ezt akartuk elvinni Berlinbe.
- Elvinni? - Igen.
Elvinni. Mindet.
Hogy Berlin lehessen ennek a haute couture-nek a fővárosa.
De Monsieur Lelong szerint lehetetlen,
hacsak nem költöztetünk el 15 000 embert.
- Valóban? - Nem.
Sejtettem. Tudtam.
Legalább 20 000-et.
- Tényleg? - Ki tudja?
Kérünk még pezsgőt!
Beszéljünk a személyes gondjairól!
Spatz elárulta, hogy segíthetünk önnek...
a vállalkozása ügyében.
A Báró, aki régi barátom, elárulta a részleteket nekünk,
az új barátainak.
Nem akarok a terhükre lenni. Ez...
A Wertheimer fivérek, a partnerei, ők zsidók?
Rosszul ítéltem meg őket.
Igen.
Az ön által tapasztalt rossz bánásmód...
sajnos nem meglepő tőlük.
Ismeri az árja törvényeket?
Nem, én... igyekszek távolt tartani magamat a törvényektől.
Coco, a Führerrel mindketten...
hamar rájöttünk,
hogy a zsidók kiirtásához...
először a kötődéseiket kell megszüntetnünk.
Ezt úgy érjük el, hogy kisemmizzük őket.
Legyen szó a műalkotásaikról vagy az otthonaikról, például.
Azután kitalálja, mi következik?
Nem. Mondja!
Az önbecsülésük. A reményük. A lelkük.
Az árja törvények felhatalmaznak minket, hogy bármit elvegyünk tőlük. Hm?
A rendelet szerint semmilyen tulajdonuk nem lehet.
Engedje meg, hogy utánanézzek ezeknek a Wertheimereknek!
Mademoiselle Chanelre!
Cocóra!
Monsieur Dior!
Mit csinálsz te itt?
Beszélnem kell önnel.
- Ki ez? - Ő a szomszédom fia.
Mit csinálsz te itt?
Elhagyom a lakását, Monsieur Dior.
Bocsánat, hogy gondot okoztam és veszélybe sodortam az életét. Én...
Elvetettem a sulykot, de ott kell maradnod!
Biztonságosabb, ha nem maradok.
Elmegyek a többi diákhoz.
Eldöntöttem.
Mi ez?
A részem abból, amit tegnap adott nekünk.
Tartsa meg a pénzét, Monsieur Dior!
Catherine-nel is beszéltem. Önnel marad.
- Így mindenkinek biztonságosabb. - Tegye el!
Kértek valamit inni?
Mondja, hát nem izgalmas itt lenni?
Monsieur Spatz!
Már számos vacsorán voltam a Maxim’sban.
Tele van emlékekkel.
De nem Heinrich Himmler
a legbefolyásosabb ember, akivel valaha vacsorázott?
Volt még pár.
Sir Winston Churchill. Megkockáztatom, ő a legbefolyásosabb.
Vagyis csak volt.
De ő nem fogja visszaszerezni a cégét.
Javasolhatom,
hogy ejtsünk meg még egy kitérőt, mielőtt visszakísérem a Ritzbe?
Még egy ekkora meglepetést már nem bírok el, Monsieur Spatz.
Semmi nagy meglepetés.
Egy kis vásárolgatás lesz.
Vásárolgatni visz?
Éjnek idején?
Erre tessék, mademoiselle!
Ön itt lakik?
Nem. Üres. A miénk.
Csak ön után.
Mademoiselle, írjon egy listát, bármi az öné lehet!
Nincs szükségem semmire.
A tulajdonos zsidó?
Hallotta Herr Himmlert.
A zsidók többé semminek sem a tulajdonosai.
Bármi legyen a szíve vágya,
odaszállíttatom önnek a Ritzbe.
Ez egy új világ.
Ideje elfogadnia!
Pénz és hatalom nélkül...
mind pótolhatóak vagyunk.
De ott van az igazi elegancia.
A nagy Coco Chanelt senki sem pótolhatja.
Évekig kerestem egy...
ilyet.
Van hangja.
Még mindig működik.
Ez felbecsülhetetlen!
Szívesen szétzilálnám az eleganciáját.
Christian, már nem bírok lépni.
Gyere haza velem!
- Nem, dolgoznom kell. - Már éjszaka van!
- Részegek vagyunk. - Muszáj.
Mindig csak a munka!
Jacques, ne! Ne! Nem biztonságos. Nem biztonságos.
Aggódsz a miatt a fiú miatt.
- Nem. - De igen.
Összevissza beszélsz.
Megyek. Meg kell terveznem egy rohadt báli ruhát.
Nem te tehetsz róla.
Amikor Christian 14 éves volt, egy jövendőmondó azt jósolta,
hogy rendkívül szegény lesz.
Azt is megjósolta, hogy hatalmas örömet fog okozni a nőknek.
A szüleink csak nevettek.
Hatalmas szíve van,
de közben annyira sebezhető is!
Nem egyszerű párosítás.
Mindig odafigyelt rám.
Hervé?
- Halló? - Jeant kérem!
Nincs itt. A többi diákkal van.
- A nácik elvágták a telefonjukat. - Micsoda? Jézusom, mikor?
Catherine, ki az?
A diákok.
Rajtaütés lesz.
Lent maradsz, te kutya!
Ne, ne, ne!
Fel! Gyere csak!
Christian!
Csodálatos lett!
Sokkal szebb, mint amire számítottam.
És sokkal jobb, mint amit érdemel az a nő.
Ő lesz a legszebb a mai bálon.
Igen. Kicsit jobban sikerült, mint vártam.
De az anyag, a terv, a ruha...
mind ártatlanok.
Csupán a viselője rontja el a ruhát.
Ma este bállal köszöntjük Walter Schellenberget Párizsban.
Kit?
Walter Schellenberget.
Őt fogják kinevezni a náci titkosszolgálat élére.
Bál lesz? Milyen elragadó!
Szeretném, ha velem jönnél.
Már más tervem van az estére.
Akkor megparancsolom, hogy változtasd meg!
Drágám, nekem te nem parancsolsz.
Sajnos ragaszkodok hozzá.
Schellenberg személyesen kérte a jelenlétedet.
Hétre jövök érted.
Barátom, nevek kellenek,
- címek, kontaktok. - Ne...
Ha nem mondasz neveket, akkor kivégzünk.
Máshogy is intézhetjük.
Mindegy, akkor haladjunk!
Ki fogunk végezni titeket.
A jelentéseink alapján tudjuk,
hogy holnap délelőtt 11-kor
mind az öt diákot kivégzik a Balard lőtéren.
Tehetünk valamit értük?
Beszélnünk kell a többi egységgel.
Talán szállítás közben ki tudnánk őket szabadítani.
Van rá esély?
Nem tudom.
Meg kell próbálnunk, ennyivel tartozunk neki.
Catherine, el kéne vinned pár üzenetet, rendben?
Hozd a biciklit!
Kérlek, ne küldd el!
Hervé, kérlek!
Meg kell próbálnunk.
Megértem.
Catherine, lapos az első kerék.
Hagyd csak! Megjavítom.
Jó. Az elsőt Oliviernek!
A másodikat Bernardnak!
Az utolsót Antoine-nak!
Lehet, el kell hagynunk a lakást.
Lehet, kihúznak valamit Jeanból.
Nem fog másokat kiadni.
Honnan tudod? Mégis honnan?
Nem fog neveket kiadni.
Igen? Ki az?
Christian, Lucien vagyok.
Sürgősen beszélnünk kell!
Christian, segítenie kell!
Gond van a ma esti báli ruhával.
Menjünk a konyhába!
Gond van a ruhával?
Van egy... kis hiba. E-Egy szakadás.
A kliens már a bálon van.
A férje az est egyik házigazdája,
felhívott minket, hogy azonnal javítsa meg, ott helyben.
Miért kell ezt? Miért?
Christian, ezek halálra rémítenek engem.
Sajnálom.
Bocsásson meg, de szerintem veszélyes lenne visszautasítani őket!
Könyörgök!
Jó estét! Üdvözlöm!
Az emeletre, kérem!
A meghívót kérem!
Jólesne egy erős martini.
Örömmel csatlakozok a megbeszélés után.
A meghívót kérem!
Erre!
Meghívó?
Készen állsz?
- Mademoiselle! - Köszönöm.
Hoznom kell több pisztolyt. Itt találkozunk!
Vigyázz magadra, kedvesem!
Előre!
Lehajol! Marad!
Gyerünk, te szemét!
Még megmenekülhettek, ha elárultok pár nevet.
A meghívóját kérem!
- Pardon! Pardon! - A meghívót!
Igen.
- Monsieur Dior? - Igen.
Én csak...
Várjon itt!
Herr Schellenberg!
Mademoiselle, örvendek!
Igazi megtiszteltetés.
Köszönöm, kedves Spatz, a bemutatást.
Enyém a megtiszteltetés, Herr Schellenberg.
- Isten hozta Franciaországban! - Köszönöm.
Tudtam, hogy megvolt az oka, amiért eddig nem jutottam el ide.
És mi volna az?
Nos, mi jobb annál, hogy Coco Chanel személyesen üdvözöl?
Ön nagyobb sztár bármelyik hollywoodi színésznél.
Jöjjön velem! Jöjjön!
Jöjjön velem! Na!
Elnézést!
Monsieur Dior!
Szeretem Párizst.
Csakis szeretni lehet.
Híreket hoztam. Kizárólag önnek.
Kérem, üljön le!
Utasítottuk a bíróságot,
hogy mentse fel a cégét az árja törvények alól.
Ezt akarta, igaz?
Már 20 éve várok.
Kinek a hibája?
Elnézésüket kérem!
Milyen tehetségtelen maga!
Megjavítom.
Most találkozik először Walter Schellenberggel.
- Megértette, ez mennyire fontos? - Igen, uram. Meg.
Menjen már! Addig itt marad, amíg meg nem javítja!
Láthatnám a szakadást?
Egyedül jött?
Ez nem a varrás hibája.
Ön Christian Dior?
Hogy történt?
Ön az?
Igen.
Én szakítottam el.
Miért?
Mert nem jött el. Kétszer is hívtam.
Nem értem, madame, de semmi baj.
Az ön húga Catherine, igaz?
Az Ellenállás tagja?
Ezt honnan tudja?
Van egy fotó róla, ami körbejárt.
Felismertem, mivel egy iskolába jártunk.
- De a nevét nem tudják. - Kik? Kik keresik?
A Gestapo. Nincs biztonságban.
Sejtik, hogy részt vett egy rajtaütésben.
Láttam egy fényképezőt és fotókat.
Tudják, hogy biciklivel viszi az üzeneteket, de még nem találták meg.
Hagyja már ezt a szakadást! Szóljon a húgának!
Ne menjenek az utcákra! Induljon!
Amint végez a feladatával,
a zsidó partnereinek semmi közük nem lesz a cégéhez.
És akkor vége?
Igen.
Az előbb egy feladatot említett. Mi volna az?
Mademoiselle!
Azok, akik átélték a háború káoszát...
Nincs sok időnk.
...a négyévnyi náci megszállást...
életünk legsötétebb időszakát.
Segít véget vetni a háborúnak Németország és Nagy-Britannia között.
Hogy micsoda?
Mi ismerjük...
a túlélés vágyát.
Büszke és izgatott?
Mégis hogyan?
Holnap jöjjön el hozzám,
és majd beszélünk az önre váró feladatról!
Dior... Stop!
Herr Schmitt mindent rendben talált?
Igen. Már indulok is.
Hiszen erről szól az egész.
A túlélés iránti vágyról.
Kérem, ne! Ne, ne!
Nekem az alkotás jelentette...
a túlélést.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra