ANTROJO PASAULINIO KARO METU VOKIEČIAI BUVO KETVERIUS METUS UŽĖMĘ PARYŽIŲ
IR VERTĖ PRANCŪZUS PAKLUSTI NACIŲ VALDŽIAI BEI PRIESPAUDAI.
PASIBAIGUS KARUI, NEŽINOMAS DRABUŽIŲ DIZAINERIS
TAPS PRANCŪZŲ VILTIES SIMBOLIU.
TAI YRA ISTORIJA APIE TAI, KAIP KŪRYBA
PADĖJO SUSIGRĄŽINTI ŽMONĖMS GYVENIMO DŽIAUGSMĄ.
ĮKVĖPTA TIKRŲ ĮVYKIŲ
1955 M., PARYŽIUS
Branguti, prašau.
Man nerūpi kiti dizaineriai.
Jie man kelia nuobodulį. Visada.
Bet, madmuazele Šanel, jis yra Kristianas Dioras.
Tik nereikia.
Esu čia, kad kalbėčiau apie mados namus „Šanel“. Savo sugrįžimą.
Savo pirmąją kolekciją nuo to laiko, kai prasidėjus karui uždariau savo butiką.
Šiandien Dioras bus pagerbtas Sorbonoje.
Jūs apie tai žinojote?
Nežinau ir nenoriu žinoti.
Ten bus surengta
garsiausių jo modelių peržiūra nuo to laiko,
kai jis prieš 8 metus pradėjo savo kūrybos kelią.
Taip, aš...
Girdėjau, kad šiomis dienomis mesjė Dioras yra tikras nervų kamuolys,
slepiasi nuo žmonių, amžinai nelaimingas,
nes žino, kad nėra vertas tokių liaupsių.
Ne, man gaila tų visų studentų, įkalintų Sorbonoje,
kuriems šiandien teks jį pakęsti.
Dioras.
RIŠELJĖ
Labas rytas.
Atsiprašau už vėlavimą.
Esu tikra, kad jūs, kaip ir aš,
džiaugiatės šia istorine diena.
Mesjė Dioras netrukus pasirodys.
Dioras.
Nežinau, ką daryt. Reikia tavo pagalbos.
Dėl Dievo meilės.
Jis manęs neįsileidžia, reikalauja atšaukti renginį.
- Sesilija. - Taip?
Kada merginos bus pasiruošusios?
O kada reikia?
Dabar.
Madam Zenaker?
Madam Bonžan. Pradėsime nuo madų demonstravimo,
po kurio iškart pasirodys mesjė Dioras.
Kilo problemų?
Ne, jokių problemų.
Tiesiog taip pageidauja mesjė Dioras.
Dioras.
Štai ir viskas, tiesa? Mirties korta.
Madam Delei, prašau, pasakyk jiems. Aš...
Aš negaliu ten pasirodyti.
Dioras.
Ponios, paskubėkit. Pirmi modeliai, į sceną.
Greičiau.
Madam, juk susitarėme, kad daugiau jokių būrimų šiandien.
Mesjė primygtinai prašė.
Taip, o dabar aš primygtinai prašau.
Jūs turėjot išeiti po to, kai atnešėt mesjė Diorui jo sėkmės amuletus.
Mums dar liko ištraukti dvi kortas.
Prašau, liaukitės. Abiejų prašau.
Kristianai, nebėra tam laiko. Aš jau išsiunčiau į sceną modelius.
Ponios ir ponai, Kristiano Dioro menas.
Juk žinai, kad tai nereiškia tikros mirties.
Nagi. Studentai yra jauni, puikūs ir energingi.
Jie tavęs šiek tiek paklausinės, tu puikiai susidorosi.
KOSTIUMĖLIS „BAR“
Dioras!
Ačiū.
Mesjė Dioras.
Ačiū.
Man malonu pasveikinti jus Sorbonoje, nes esat pirmasis
drabužių dizaineris, pakviestas čia per visą jos 700 gyvavimo istoriją.
Ačiū.
Jau beveik dešimtmetį esate tituluojamas garsiausiu dizaineriu pasaulyje,
tad ar esat patenkintas savo kūryba ir įvykdyta mados revoliucija?
Mano didžiausias noras
buvo kurti gražius drabužius moterims,
kokių dar niekas nebuvo regėjęs.
Jūsų pirmoji kolekcija, pristatyta 1947 m., padėjo žmonėms atrasti grožį
ir susigrąžinti gyvenimo džiaugsmą po Antrojo pasaulinio karo žiaurumų.
Ar jus šito moko?
Pabendrauti su jumis susirinko jauni perspektyvūs mados kūrėjai
iš viso pasaulio.
Tai iš tiesų svarbi mano gyvenimo akimirka. Ačiū.
Mesjė, ką gi, pradėkime, gerai?
Prašau, pirmas klausimas.
Mesjė Diorai, sveiki.
Sveiki.
Šią savaitę į Paryžių grįžta Koko Šanel,
gyvenusi tremtyje aštuonerius metus.
Prieš karą ji buvo garsiausia dizainerė pasaulyje
ir žada susigrąžinti mados karalienės titulą.
Ką jūs apie tai galvojate?
Na, spėju, man teks paieškot kito titulo.
Mada. Kas yra mada? Manot, Dioras yra mada?
Dioro drabužiai yra ekstravagancija.
Aš neturiu laiko ekstravagancijai.
Ne, mano stilius - paprastumas.
Ne suknelė turi puošti moterį. Moteris turi puošti suknelę.
Dabar, kai jums 70 metų, jūs sugrįžtate.
Tai įkvepia.
Prašyčiau, brangute. Aš niekada nebūčiau palikusi mados namų „Šanel“.
Niekada.
Aš pati juos sukūriau. Pažvelkit į viską, ką esu sukūrusi.
Tai vienintelis mano turtas.
O dabar manęs reikia labiau nei kada nors.
Jei visai atvirai, brangute, parašykite taip...
Kristianas Dioras sunaikino Prancūzijos madą, grįžtu jos gelbėti.
Mesjė Diorai?
Taip?
Ar tiesa, kad vokiečiams okupavus Paryžių,
Koko Šanel uždarė savo ateljė
ir atsisakė kurti drabužius nacių žmonoms,
kai tuo tarpu jūs kūrėte toliau ir uždirbote pinigus?
Prašom užduoti klausimus apie madą.
Ne. Ne, tai labai geras klausimas,
noriu atsakyti į visus klausimus, kurie jus domina.
Madmuazelė Šanel turėjo savo verslą,
ir tai buvo jos sprendimas užsidaryti.
Aš buvau...
Aš buvau niekas, dirbantis Liusjenui Lelionui.
Tie, kurie ištvėrė karo chaosą...
ketverius nacių okupacijos metus, juodžiausias savo gyvenimo dienas...
Taip, mes pardavinėjome savo sukneles nacių žmonoms ir draugėms.
Tai yra tiesa,
bet po ja slepiasi kita tiesa.
1943 M.
TRETI NACIŲ OKUPACIJOS METAI PARYŽIUJE
Ponios ir ponai,
jei neturite maisto kortelės, maisto negausite.
Prašau.
- Gal leistumėte atsistoti prieš jus? - Ne. Atleiskite.
- Bet kasdien maisto vis mažiau ir mažiau. - Mums visiems.
Ne, man reikia išmaitinti šeimą.
Prašau. Tai... Mums visiems sunku.
Maistas baigėsi! Mes užsidarome.
Stop. Jūsų dokumentai.
Kodėl jūs kasdien mus tikrinat?
Jūsų dokumentas.
Jūs mane čia matote kiekvieną dieną.
Gal bent jau fotoaparatą grąžinsite?
Madmuazele. Atsiprašau, kad sustabdžiau, parodykite savo dokumentus.
Tuojau.
Kur einat?
Į darbą.
- Kaip šį rytą jaučiatės? - Hansai, kaip mes jaučiamės?
Nuobodu. Man nuobodu.
Hansui nuobodu.
O man vieniša.
Kaip jūs, madmuazele?
Jums labiau nuobodu ar vieniša?
O gal ir taip, ir taip?
Turbūt palikau dokumentus namie.
Per pietų pertrauką nueisiu jų pasiimti.
Gal mums jus palydėti?
Ar jie miegamajame?
Jei neturite dokumentų, būsite suimta.
Prašau.
Tai tik apmaudi klaida.
Tokios klaidos lengvai ištaisomos.
Jei priešinsitės, būsime priversti panaudoti prieš jus jėgą.
Stok!
Kaip tikėjaisi nuo mūsų pabėgti su tokiais bateliais?
Prašau, ne.
- Nereikia, prašau, ne! - Stovėk ramiai.
Stovėk ramiai.
Nieko blogo tau nepadarysiu.
- Paskubėk. - Stovėk ramiai.
Stovėk ramiai.
Giunteri!
Kaip tu? Tau pavyko. Spąstai suveikė.
- Jai bėga kraujas. - Žanai, paimk jo šautuvą.
- Katrina... - Viskas gerai, tai ne mano kraujas.
Šitas turi pinigų.
Gerai. Paimk juos.
Štai klaida ir ištaisyta.
Bėgam, greičiau!
Vive la Résistance!
- Gelbėkit! - Pasala!
Nušauti du nacių kareiviai. Pasipriešinimo judėjimo darbas!
Skirstykitės, kol jie nepradėjo areštuoti visų iš eilės!
- Greit! - Į kurią pusę?
- Pabėgom! - Čionai.
Šįvakar negaliu grįžt pas studentus.
- Man tikrai ten bus vietos? - Taip.
- Mes tavim pasirūpinsim. - Paskubėk, Žanai.
Nagi, greičiau.
Kur jūsų vyras? Kodėl jis ne su jumis?
Kur jūs gyvenat?
- Štai ten. - Eikit namo!
Eikit visi namo!
Lauk iš gatvės.
Eikit namo. Tučtuojau. Judinkitės!
Judu, vidun. Tučtuojau.
- Išgerk. - Ačiū.
Eikit namo!
Iš kur gausim jam šaudmenų?
Mes jų turime. Šitie mums labai tinka.
- Kas tai? - Vokiškai juos vadina...
Tave kas nors sekė?
- Ne. - Tikrai? Gatvėje girdėjau riksmus.
Kas tu?
Kas tu? Atsakyk man. Ką visa tai reiškia? Erve.
Erve, kas tas žmogus?
Čia mano namai, aišku? Ir tu man atsakysi.
Beje, kur mano sesuo? Kur ji?
Ervė galėtų atsakyt į tavo klausimus, bet aš paprašiau jo tylėti.
Ačiū.
Privalot man paaiškinti, kas čia vyksta.
Tu imsi per daug nerimauti.
Perdėtai ir be reikalo. Susinervinsi.
Ir tada imsi dar labiau nerimauti.
Ne. Ne, atsiprašau. Ne.
Aš nieko prieš jus priglausti,
bet Pasipriešinimo judėjimas netoliese surengė pasalą naciams,
o tu parsivedi į namus šį nepažįstamąjį.
Tai kvaila.
Ar mesjė Lelionas sumokėjo algą šią savaitę?
- Reikia pasikalbėt akis į akį. - Kitą kartą.
Suprantu, kad tu nerimauji, Kristianai, bet tai buvo būtina.
Prašau, dėl manęs nesijaudink, Erve.
Iš kur čia tiek daug pinigų?
Naciai leido Lelionui
pardavinėt sukneles Ispanijoje ir Pietų Amerikoje.
Be to, netrukus vyks renginys, tad darbo netrūksta.
- Ką siuvate? - Vakarines sukneles.
Vakarines sukneles?
Vieninteliai žmonės, kurie dabar rengia puotas, yra naciai,
o tu siuvi vakarines sukneles.
Tai tu esi kvailas.
Esi kvailas senis.
Privalai atsisakyti jas siūti.
Kad mane išmestų iš darbo?
Tada neturėsime pinigų.
Ir ką tada darysi?
Nes beveik visi pinigai skiriami tau ir tavo veiklai.
Žinau tik viena:
darai tai, ką pažadėjai man nedaryti.
Tau reikia atsiprašyti.
- Ką padaryti? - Atsiprašyti.
Žanas padeda Paryžiaus gyventojams kovoti.
Atsiprašau, mesjė Diorai, už neteisingai pasirinktus žodžius.
Manau, mums pasisekė, kad esi Katrinos brolis.
Klausyk, mes negalim pasirodyti mieste artimiausias 72 valandas.
Nesijaudink, iškart po to mes išeisime.
Na, tu, Katrina, be abejo, liksi.
Taip? Liksi?
Sutemus išvesim iš čia Žaną.
O vėliau išeisime ir mes.
Prašau, paklausyk manęs.
Aš negaliu miegoti, jei nežinau, kur esi.
Gerai, galite likti.
Gerai. Ne, tu teisi.
Taip, galit pasilikti.
Galit čia pasilikti.
Manau, taip būtų geriau. Saugiau.
PRANCŪZIJOS KARO BELAISVIŲ STOVYKLA 48 KM NUO PARYŽIAUS
Ji nekalba vokiškai.
Nelieskit manęs.
- Koko. - Kur...
- Andrė? - Kas jūs?
Turiu leidimą pasiimti kalinį 4332.
- Andrė? - Nuleisk galvą.
Ten tu?
Madmuazele, man buvo pasakyta, kad jūsų sūnėno paleidimas
yra asmeninė paslauga jums.
Ir niekas neturi žinoti.
Aš čia dėl Andrė. Man rūpi tik jis.
Aš jums sumokėsiu.
- Aš turiu pinigų. - Sumokėsit man?
Taip, jei taip norite. Aš turiu pinigų.
Manot, kad galit mane papirkti?
Manęs negalima papirkti.
- Ne. - Ne! Prašau.
- Ne, nešaukit! - Palaukit! Mums liepė atsinešt pinigų,
madmuazelė tik tai norėjo pasakyti.
Jei būtų mano valia, jis būtų negyvas.
Ko gero, jūs irgi.
Ačiū Dievui, kad taip nėra.
Prašau.
- Pasiimkit savo sūnėną. - Ačiū Dievui.
Ačiū.
Koko, myliu tave.
- Eime. Mums reikėtų... - Nagi, važiuojam namo.
Štai. Stokis.
Viskas taip, kaip prašėte, pone Špacai. Tvarka.
Ji jautėsi dėkinga?
Dėkinga?
Kam rūpi?
Vadui Šelenbergui rūpi. Jis nori su ja susitikti po trijų dienų.
Pasirūpink, kad ji ir baronas sugrįžtų į viešbutį „Ritz“.
Saugiai.
KRISTIANAS DIORAS
PJERAS BALMA
Vieninteliai žmonės, kurie dabar rengia puotas, yra naciai,
o tu siuvi vakarines sukneles.
VIEŠBUTIS „RITZ“
Kaip jis?
Jam jau geriau.
Kai ėmiau juo rūpintis, jis dar buvo visai mažas.
Po savo sesers mirties.
Tada jam reikėjo manęs taip pat, kaip reikia dabar.
Svarbiausia, kad jis namie.
Taip, tavo dėka, barone.
Aš tau skolinga.
Tu man nieko neskolinga, Koko.
Tu nė nepažiūrėjai!
Mesjė Balma, aš per daug branginu laiką,
kad žiūrėčiau į tai, kas man nepatinka.
Kas konkrečiai tau nepatinka?
LIUSJENAS LELIONAS MADOS NAMŲ „LELIONAS“ ĮKŪRĖJAS
Aš čia nematau nieko gero. Nieko.
Išskyrus tai, kad ji - ideali tunika iš juodo krepdešino.
PJERAS BALMA MADOS NAMŲ „LELIONAS“ DIZAINERIS
Mesjė Balma, mes neprašėme kurti tunikas.
Ne, tavęs buvo paprašyta kurti vakarines sukneles.
MADAM RAIMONDA ZENAKER DIREKTORĖ
Mes dar turime keturias dienas,
o vakarinės suknelės turi būti prašmatnesnės už tunikas.
Rafinuotesnės.
Pavyzdžiui, mesjė Balma, kažkas panašaus į tai.
Mesjė Diorai.
Nuostabi, tiesiog nuostabi suknelė.
Ačiū, kad sukūrei tai, ko tavęs prašiau.
Tai gražiausia suknelė, kokią lig šiol esi sukūręs.
Taip. Bravo, Kristianai.
- Ji tikrai labai graži. - Ačiū.
- Jei galėtum pažvelgti į mano piešinius... - Taip, mielai.
Mesjė Lelionai, aš atsisakau kurti,
jei nepasakysi, kam jos bus skirtos.
Pjerai, neturėtum užduoti klausimų,
į kuriuos nenori išgirsti atsakymų.
Na, gal tuomet neturėčiau kurti, neturėčiau kvėpuoti.
Pjerai.
Gal net egzistuoti!
Au revoir.
Labai protingai sugalvota, Kristianai.
O sluoksniavimas - labai išraiškingas dalykas.
Klientė paprašė, kad dalyvautum per primatavimą.
Prašau, nenorėčiau veltis į kitus reikalus,
išskyrus kūrybą.
Tiesiog... Ji asmeniškai tavęs prašo.
Aš negaliu. Atsiprašau.
Kristianai, privalai sutikti.
Negalime leisti, kad tie žmonės atsisakytų mūsų paslaugų.
Pasiųsk siuvėją.
- Ji reikalauja tavęs. - Kodėl?
Mes nežinome.
Todėl siunčiam tave.
Bet turiu jos išmatavimus.
Galiu sukurt jai suknelę be primatavimų.
Šitiek mažai tavęs prašau.
Šiuo atveju - per daug.
Jūs esat banko prezidentas.
Ką reiškia, kad negalima pervesti pinigų?
Nuo tų pinigų priklauso mano šeima.
Madmuazele, jūs nebeturite prieigos prie tos sąskaitos.
Ką? Juk tai mano įmonė. Mano pinigai.
Jūsų partneriai pabėgo iš šalies karo pradžioje.
Ir jie nebėra mūsų banko klientai.
Pinigų Verthaimerių sąskaitoje nebėra.
Bet jie negali taip nuspręsti be mano leidimo.
Galiu pasakyti tik tiek, kad jie jau tai padarė.
Jūs neturite prieigos prie tos sąskaitos. Apgailestauju.
Gal pabandykit kreiptis į nacius?
Kaip jūs drįstate?
Gana. Galite eiti!
Kaip pageidausite.
Bet jie gali sutvarkyti tokius reikalus.
Kokius reikalus?
Su žydais.
Su tokiais, kaip broliai Verthaimeriai.
Bent jau aš taip girdėjau.
Prašiau jūsų pasakyti mesjė Verthaimeriui, kad man reikia skubiai su juo pasikalbėti!
Taip, žinau, kad dabar Niujorke ankstyvas metas.
Man nesvarbu! Pažadinkit, jeigu miega!
Paklausyk manęs, kvaila moterie!
Gali pasakyti Pjerui ir jo idiotui broliui,
kad jie taip lengvai neišsisuks.
Tie banditai mane apgavo!
Alio?
Visad maniau, kad tavo partneriai pabėgo į Ameriką nuo nacių.
- Bet jie bėgo nuo tavęs. - Nejuokinga!
Jie yra tavo partneriai, Koko. Ne draugai.
Norėjau duoti tau didelę sumą pinigų, padaryti tau dovaną.
Man nereikia tavo pinigų.
Turi priimti mano padėką.
Liksiu tau amžinai dėkinga už tai, kad išgelbėjai Andrė.
Koko, dabar turime rimtesnių problemų.
Kas atsitiko?
Mano pažįstamas,
tas nacis, kuris padėjo paleisti Andrė, nori su tavim susitikti.
Kodėl?
Mes juk kalbėjome apie tai.
Žinojome, kad gali būti taip, jog jis tavęs ko nors paprašys
mainais į Andrė išlaisvinimą.
Taip, bet jis jau laisvas.
Koko.
Negali sužinot, ko jis nori?
Bandžiau.
Jie grasina mane suimti, jei tu nesutiksi.
Prašau. Nori padaryt man dovaną?
Tai bus tavo dovana man.
Susitik su juo šįvakar.
Jis ateis čia, į viešbutį.
Gerai, barone, aš...
Na, gal jie man padės
susigrąžinti įmonę.
Būk atsargi.
Sėkmė kare gali greitai pasisukti Sąjungininkų pusėn.
Nenorėk atsidurti mano kailyje.
Apgailestauju, kad su jais susidėjau.
Turi liautis dariusi tai, ką dėl jo darai.
Aš tik nuvežu dviračiu žinutes.
Nemeluok man.
Tave apakino meilė jam.
Privalau tavim rūpintis, Katrina.
Kodėl privalai?
Kodėl?
Todėl, kad pažadėjai mamai manimi rūpintis?
Eikš, Kristianai.
Ji yra dovana mums.
Tau ir man.
Jaučiu, kad ilgai nebūsiu šiame pasaulyje.
Tau teks ja rūpintis, Kristianai.
Kol būsi gyvas.
Tu nuostabi.
Gestapininkai.
Greičiau. Pasimelskime.
Jai patiktų matyti šias žydinčias gėles.
Tau nereikia manimi rūpintis.
Rūpinkis savimi, Kristianai.
Šito aš tau meldžiu.
- Gražu, ar ne? - Nepakartojama.
- Taip. Ačiū. Ačiū, Kristobali. - Kaip...
Kaip tau šita?
- Aš... - Ką pasakysi, Kristianai?
Tu gali geriau. Manau.
Gerai, bet ko čia trūksta?
- Ką reikėtų pakeisti? - Ne, mano pozicija nesikeičia.
Aš nedirbu naciams.
KRISTOBALIS BALENCIAGA DRABUŽIŲ DIZAINERIS
Net jei tektų badauti?
Balenciaga prie to neprisidės.
Tai Lelionas jiems dirba?
- Ar tai tiesa? - Nebūk naivus.
Tu kuri sukneles SS vado Šelenbergo
sutikimo iškilmėms Paryžiuje.
Man reikia pinigų.
Aš išlaikau savo tėvą ir seserį.
Bet nereikia bendradarbiauti su naciais, Kristianai.
- Prašau. - Turėjau... Aš...
Ne, turėjau klientę, kurią įtariau esant nace,
ji du kartus prašė, kad ateičiau ir padaryčiau primatavimus.
Ir abu kartus atsisakiau.
O Lelionas mums nesako, kam mes kuriame drabužius.
Na, spėju, Lelionas jums meluoja, kad apsaugotų jus
ir galėtų jums sumokėti.
Jei šis karas kada nors baigsis ir išaiškės tiesa,
jūs galėsit sakyti, kad nieko nežinojot.
Aš negaliu to daryti.
Mane pykina vien nuo tokios minties.
Bet pasakyk, kuri tau gražiausia?
Ta, su kaspinu...
Naciai pasiūlė man ir Koko Šanel krūvą pinigų, kad kurtume jiems drabužius.
- Mes abu atsisakėme. - Tuomet kodėl ji viešbutyje „Ritz“?
Nežinau.
Tik galiu pasakyt, kad Koko Šanel tiesiog įsiuto,
kai išgirdo apie nacių atvykimą.
Visa kita, ko negirdėjai ir nematei, tėra gandai.
- O tu matei ir girdėjai? - Taip.
Taip, aš ten buvau ir mačiau savo akimis, ir girdėjau savo ausimis.
Ko tokie rimti?
Tai tik dar vienas liūdnas vokiečių okupacijos vakaras.
Kada nors tai baigsis, tiesa?
Todėl dabar paklausk savęs, ar kai tokia diena ateis,
galėsi gyventi su tuo, ką padarei?
Patikėk, mūsų pasirinkimai yra svarbūs.
Sveiki, Albertai. Manęs laukia.
Madmuazele.
Ačiū.
Malonu susipažinti, madmuazele.
Baronas man daug apie jus pasakojo.
Toks jausmas, lyg būtume seniai pažįstami.
Jūs britas?
Mama buvo britė. Eime?
Aš nė nežinau jūsų vardo.
Mano pavardė yra Dinklagė, bet galit vadinti mane Špacu.
Išvertus iš vokiečių kalbos - „žvirblis“.
Kodėl jus taip vadina, mesjė Špacai?
Nes esu visiška žvirblio priešingybė
su jo nutriušusiom plunksnom ir apgailėtinu čirenimu.
Eime?
- Nesijaudinkite. - Aš ir nesijaudinu.
- Jaučiu, kaip truputėlį virpa jūsų ranka. - Gal pasakysite, kur mes einame?
Na, užsakiau mums staliuką restorane „Maxim's“.
Prašau.
Turėtumėte paragauti. Tai mano mėgstamiausias šampanas.
Man garbė būti jūsų viešnia.
Tiesą sakant, madmuazelei atsidurti
didžiojo Heinricho Himlerio draugijoje yra didžiulė staigmena.
Špacai, tu nepasakei madmuazelei,
su kuo ji vakarieniaus?
Prašyčiau jam atleisti už tokį aplaidumą.
Į jūsų sveikatą.
Pasakykit,
Koko, ką jūs manote apie dizainerį Liusjeną Lelioną?
Ar jis gerbiamas?
Tik ne tų, kurie žino, kad jis neturi dizainerio talento.
Jūs nuostabi.
Iš tų retų žmonių, kurie rėžia tiesą.
Lelionas paprasčiausiai samdosi kitus, kad atliktų darbą už jį.
Jis užsideda savo vardą ant savo darbuotojų kūrinių.
Jis yra haute couture gėda.
Tada kaip jis tapo Prancūzijos mados prezidentu?
Paprastai. Aš pasakiau „ne“. Jis pasakė „taip“.
Paaiškinkit man vieną dalyką.
Kai ką apie tuos žavius prancūziškus žodžius.
Ką reiškia haute couture?
- Haute couture? - Taip.
Tai reiškia „aukštoji mada“.
Viskas, ką matote prieš save, yra pagaminta rankomis.
Aukštos kokybės medžiaga. Tikrai aukštoji mada.
Tam sukurti prireikia mažiausiai 366 valandų.
Geriausia iš geriausių.
Taip.
Norime visa tai nuvežti į Berlyną.
- Nuvežti? - Taip.
Nuvežti. Viską.
Kad Berlynas taptų haute couture sostine.
Bet mesjė Lelionas sakė, kad tai neįmanoma,
nebent išvežtume ten 15 000 žmonių.
- Ar tai tiesa? - Ne.
Taip ir maniau. Taip ir žinojau.
Mažiausiai 20 000.
- Tikrai? - Ką gali žinoti?
Dar šampano, prašyčiau.
Pereikime prie jūsų asmeninių problemų.
Špacas mane informavo, kad galime jums padėti
su jūsų verslo reikalais.
Senas jūsų draugas baronas pasidalino informacija su mumis,
jūsų naujaisiais draugais.
Nenorėčiau jūsų varginti. Tai...
Ar tie broliai Verthaimeriai, jūsų partneriai, yra žydai?
Aš suklydau pasirinkdama juos.
Taip.
Toks netinkamas elgesys, su kokiu jums teko susidurti,
deja, yra tai, ko galima iš jų tikėtis.
Esat girdėjusi apie Arijų įstatymą?
Ne, aš stengiuosi nesidomėti įstatymais.
Koko, mes su fiureriu
dar darbo pradžioje supratome,
kad tam, jog išnaikintume žydiją,
pirma reikia sunaikinti bet kokį priklausomybės jausmą.
Mes tai darome atimdami iš jų nuosavybę.
Tai gali būti jų menas.
Arba jų namai, pavyzdžiui.
Ir žinote, kas toliau?
Nežinau. Prašau, pasakykit.
Jų orumas. Jų viltys. Jų sielos.
Arijų įstatymas leidžia mums atimt iš žydų viską, ką norime.
Pagal įstatymą dabar jie negali nieko turėti.
Tad kodėl nenorite, kad pasidomėčiau tais Verthaimeriais?
Už madmuazelę Šanel.
Koko.
Mesjė Diorai.
Ką čia darai?
Man reikia su tavim pasikalbėti.
- Kas jis? - Mano kaimyno sūnus.
Ką čia darai?
Aš išeinu iš tavo namų, mesjė Diorai.
Atsiprašau, jei sukėliau problemų ir pavojų tavo gyvybei. Aš...
Sakykim, kad aš pratrūkau, bet tu gali likti pas mane.
Tau bus saugiau, jei aš išeisiu.
Aš pagyvensiu su kitais studentais.
Aš jau apsisprendžiau.
Kas čia?
Tai mano dalis tų pinigų, kuriuos davei mums vakar.
Pasilik pinigus sau, mesjė Diorai.
Kalbėjausi su Katrina. Ji liks pas tave.
- Taip bus visiems saugiau. - Paimk.
Gal norėtumėte išgerti, vaikinai?
Pripažinkit, čia gan įdomu, ar ne?
Mesjė Špacai.
Restorane „Maxim's“ esu vakarieniavusi daugybę kartų.
Jis kupinas mano prisiminimų.
Bet ar Heinrichas Himleris
nėra įtakingiausias žmogus, su kuriuo jums teko vakarieniauti?
Yra ir daugiau įtakingų žmonių.
Drįsčiau teigti, kad įtakingiausias yra seras Vinstonas Čerčilis.
Tiksliau, buvo įtakingas.
Bet jis negali jums padėti susigrąžinti verslo.
Ar galėčiau jums pasiūlyti
dar vieną pramogą, prieš parveždamas jus į viešbutį?
Nemanau, kad ištverčiau dar vieną didelę staigmeną, mesjė Špacai.
Jokių didelių staigmenų.
Tiesiog apsipirkimas.
Norite vestis mane apsipirkti?
Tokiu metu?
Prašau čia, madmuazele.
Jūs čia gyvenat?
Ne. Šis butas buvo tuščias. Dabar jis mūsų.
Prašyčiau.
Madmuazele, tik pasakykit, ir viskas, kas jums patinka, bus jūsų.
Man nieko nereikia.
Ar šis butas priklausė žydams?
Girdėjot, ką pasakė ponas Himleris.
Dabar žydams niekas nebepriklauso.
Jei jums kas nors patinka, jei ko nors norite,
viskas bus pristatyta į jūsų apartamentus viešbutyje „Ritz“.
Pasaulis pasikeitė.
Metas su tuo susitaikyti.
Be turto ir įtakos...
nepakeičiamų žmonių nėra.
Bet yra dar elegancija.
Niekas niekada negalėtų pakeisti garsiosios Koko Šanel.
Šitokio ieškojau
metų metus.
Yra signalas.
Jis vis dar veikia.
Jis neįkainojamas.
Jei tik leistumėte man prisiliesti prie jūsų elegancijos.
Kristianai, daugiau negaliu nė žingsnio.
Einam pas mane.
- Ne, man reikia dirbti. - Dabar vidurnaktis.
- Esam visiškai girti. - Aš privalau.
Darbas.
Žakai, liaukis. Liaukis. Čia nesaugu.
Jautiesi kaltas dėl to vaikino.
- Ne. - Taip.
Nekalbėk niekų.
Turiu eiti. Reikia sukurti sumautą vakarinę suknelę.
Tai ne tavo kaltė.
Kai Kristianui buvo 14 metų, būrėja jam išbūrė iš delno,
kad jis bus labai neturtingas.
Ji taip pat išpranašavo, kad jis suteiks daug džiaugsmo moterims.
Mūsų tėvai labai iš to juokėsi.
Jis yra labai geros širdies
ir tuo pat metu labai pažeidžiamas.
Sudėtingas derinys.
Jis labai manimi rūpinosi.
Erve?
- Klausau? - Noriu pasikalbėt su Žanu.
Jo čia nėra. Jis su kitais studentais.
- Naciai atjungė jų telefoną. - Ką padarė? O Dieve, kada?
Katrina, kas skambino?
Dėl studentų.
Gestapininkų reidas.
Ant žemės, kiaule tu!
Ne!
Stokis! Judinkis.
Kristianai.
Nuostabu.
Gerokai daugiau, nei galėjau tikėtis.
Ir gerokai daugiau, nei ji nusipelno, žinoma.
Ji bus gražiausia moteris šio vakaro puotoje.
Taip. Ji išėjo gražesnė, nei galėjau tikėtis.
Bet medžiaga, dizainas, suknelė...
jie nekalti.
Kalta tik moteris, kuri tą suknelę netrukus apsivilks.
Šįvakar Valterio Šelenbergo atvykimo į Paryžių proga
rengiama iškilminga puota.
Kieno?
Valterio Šelenbergo.
Netrukus jis bus paskirtas nacių užsienio žvalgybos vadu.
Puota? Keista.
Norėčiau, kad eitum su manim.
Šiam vakarui turiu kitų planų.
Na, įsakysiu tau juos pakeisti.
Branguti, tu man neįsakinėsi.
Na, primygtinai prašau.
Šelenbergas asmeniškai prašė, kad ateitum.
Užsuksiu tavęs septintą vakaro.
Mano drauge, pasakyk vardus,
- adresus, kontaktus. - Ne...
Jei neišduosi vardų, mirsi.
Bet gali būti ir kitaip.
Tardykit kitus.
Tu mirsi.
Gavom patvirtinimą,
kad rytoj 11.00 val.
visi penki studentai bus sušaudyti Balaro poligone.
Negi nieko negalime padaryti, kad juos išgelbėtume?
Na, reikia susisiekti su kitomis grupelėmis.
Gal pavyktų juos išgelbėti pakeliui į poligoną.
Ar tai įmanoma?
Nežinau.
Bet reikia pabandyti. Dėl jo.
Katrina, tu perduosi žinutes, gerai?
Pasiimk dviratį.
Prašau, nesiųsk jos.
Erve, labai prašau.
Privalom pabandyti.
Suprantu.
Katrina, priekinė padanga tuščia.
Viskas gerai. Aš pripūsiu.
Gerai. Pirmoji žinutė - Olivjė.
Antroji - Bernarui.
Ir paskutinė - Antuanui.
Mums gali tekti iš čia išeiti.
Gali būti, kad Žanas prasitarė.
Jis tikrai nieko neišdavė.
Iš kur žinai? Iš kur gali žinoti?
Jis tikrai neišdavė vardų.
Sveiki. Kas ten?
Kristianai, tai aš, Liusjenas.
Man reikia skubiai su tavim pasikalbėti.
Kristianai, man reikia tavo pagalbos.
Dėl suknelės šio vakaro puotai.
Eime į virtuvę.
Kas negerai su suknele?
Na, defektas. Prairo siūlė.
O klientė jau puotoje.
Jos vyras yra vienas iš šeimininkų,
jis paskambino ir pareikalavo, kad tu asmeniškai atvyktum ir viską sutvarkytum.
Ką mes darom?
Kristianai, aš bijau tų žmonių.
Atleisk man.
Atleisk, bet, manau, atsisakyti būtų labai pavojinga.
Maldauju tavęs.
Labas vakaras. Sveiki atvykę.
Prašau laiptais į viršų.
Jūsų kvietimas.
Išgerčiau neskiesto martinio.
Po tavo susitikimo mielai prisijungsiu.
Jūsų kvietimas.
Prašau.
Kvietimas?
Pasiruošus?
- Madmuazele. - Ačiū.
Man reikia daugiau ginklų. Susitiksime čia.
Būk atsargus, meile mano.
Judinkis.
Pasilenk. Ramiai.
Judinkis, niekše.
Dar galite išsigelbėti, jei pasakysit vardus.
Jūsų kvietimas.
- Atsiprašau. - Kvietimas.
Taip.
- Mesjė Dioras? - Taip.
Atėjau pas...
Laukite čia.
Pone Šelenbergai.
Madmuazele, labai malonu.
Tikra garbė.
Ačiū, mielas Špacai, kad supažindinai.
Man garbė, pone Šelenbergai.
- Sveiki atvykę į Prancūziją. - Ačiū.
Ne be priežasties visą gyvenimą laukiau, kol atvyksiu į Paryžių.
Ir kokia ta priežastis?
Na, kas galėtų būt geriau už pačios Koko Šanel sutikimą?
Nė viena Holivudo žvaigždė nėra jūsų verta.
Prašyčiau su manim.
Prašyčiau su manim, nagi.
Atsiprašysiu.
Mesjė Diorai.
Dievinu Paryžių.
Na, nieko keisto, ar ne?
Turiu jums naujieną. Jums vienai.
Prašom prisėsti.
Mes nurodėme teismams
pritaikyti Arijų įstatymą jūsų verslui.
Jūs to norėjote, tiesa?
Laukiau šito daugiau nei 20 metų.
Kieno tai klaida?
Nuoširdžiai atsiprašau.
Tu visiškas berankis!
Tuojau viską sutvarkysiu.
Tai jos pirmasis susitikimas su Valteriu Šelenbergu.
- Bent supranti, kaip tai svarbu? - Taip, pone, suprantu.
Judinkis, nagi. Išeisi tik tada, kai sutvarkysi.
Galiu pamatyti įplyšimą?
Jūs atvykote vienas?
Tai ne siuvimo defektas.
Ar jūs Kristianas Dioras?
Kaip tai nutiko?
Ar taip?
Taip.
Aš pati įplėšiau.
Kodėl?
Nes du kartus atsisakėt su manim susitikti.
Aš nieko nesuprantu, madam, bet nesvarbu.
Katrina - jūsų sesuo, taip?
Ji dalyvauja Pasipriešinimo judėjime?
Iš kur jūs žinote?
Jie turi jos nuotrauką ir visiems ją rodo.
Aš ją atpažinau, nes mes mokėmės vienoje mokykloje.
- Bet jie nežino jos vardo. - Kas jos ieško?
Gestapas. Jai gresia pavojus.
Jie įtaria ją dalyvavus neseniai surengtoje pasaloje.
Fotoaparate liko jos nuotrauka.
Jie žino, kad ji vežioja dviračiu žinutes, tik jiems niekaip nepavyksta jos sugauti.
Nesijaudinkit dėl įplyšimo. Eikit ir įspėkit savo seserį.
Ir venkite gatvių. Greičiau!
Kai įvykdysit mūsų užduotį,
jūsų partneriai žydai nebeturės jokių pretenzijų į jūsų įmonę.
Ir viskas?
Taip.
Jei leisite, jūs kalbėjot apie užduotį. Kokia ta užduotis?
Madmuazele.
Tie, kurie ištvėrė karo chaosą...
Turime mažai laiko.
...ketverius nacių okupacijos metus...
juodžiausias savo gyvenimo dienas.
Jūs turite padėti užbaigti karą tarp Vokietijos ir Didžiosios Britanijos.
Ką padaryti?
Žino, ką reiškia trokšti...
išsigelbėjimo.
Didžiuojatės ir džiaugiatės?
Kaip galėčiau tai padaryti?
Užsukite pas mane rytoj,
ir mes detaliau aptarsime jūsų darbą.
Diorai... Stok.
Viską padarei, ko prašė ponas Šmitas?
Taip. Dabar jau einu namo.
Nes daugiau nieko nebuvo likę.
Tik trokšti išsigelbėjimo.
Nereikia, prašau! Ne.
Man kūryba...
tapo išsigelbėjimu.
Išvertė Laima Banionienė