INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Skal jeg bare gå ind og spørge efter Schellenberg?
- Åh gud. - Jeg gør det for dig.
Jeg fraråder enhver form for hyggesnak.
- Ja, naturligvis. - Og jeg ville stå op. Sæt dig ikke.
- Forstået. - Og han har bedt om at se dig alene.
Hvad? Må du ikke gå med?
Du skal mødes med general Schellenberg af én årsag: for at modtage ordrer.
Jeg har lyst til at kaste op.
Lad være.
Moment.
Værsgo.
Mademoiselle.
Herr Schellenberg.
Sid ned.
Jeg ved, at De har travlt. Jeg vil ikke trænge mig på.
Sid ned.
Tak.
- Cigaret? - Hvis jeg må.
Naturligvis.
Tak.
Sikke en fornøjelse
at give Coco Chanel det retmæssige ejerskab over hendes virksomhed.
Er det gjort?
Det bliver gjort.
Og jeg vil være taknemmelig.
Wertheimer-brødrene har udnyttet mig
fra begyndelsen af vores samarbejde for over 20 år siden.
Hvad havde De forventet af dem? De er jøder.
Men jeg har andet, jeg vil tale med Dem om.
Spatz har fortalt, at De kender sir Winston Churchill.
Har han det?
- Gør De det? - Ja, det gør jeg.
- Hvor længe har De det? - Ret længe.
Hvor længe?
I årtier, faktisk.
Vi har spist mange middage sammen siden 1920'erne.
- Vi har ferieret sammen... - Så det er personligt?
Åh, ja. Sir Winston har endda engang grædt ud ved min skulder.
Glimrende.
Mademoiselle...
De skal tale med Churchill i al fortrolighed.
- De kan godt kontakte ham, ikke? - Jeg vidste ikke...
For at være ærlig så ved jeg det ikke.
Hvad ved De ikke?
Jeg ved ikke...
Sagde jeg ikke, at vi allerede er i gang
med at sikre Dem det retmæssige ejerskab over Deres virksomhed, Coco?
Ved De det ikke? Eller vil De ikke?
Nej, naturligvis vil jeg, men jeg ved ikke, hvor han er.
Det har vi taget os af.
Til Deres mission, naturligvis.
- Min mission? - Ja.
Operation Modellhut.
Deres kodenavn er nu Westminster.
De skal rejse til Madrid og mødes med Churchill.
Spatz står for alle detaljerne.
De skal personligt levere det her til premierministeren...
En forsoningsgave, der opfordrer mr. Churchill
til at acceptere vores anmodning om at afslutte fjendtlighederne med Tyskland.
Men jeg er modedesigner.
De skal ikke undervurdere Dem selv, Coco.
De kan godt.
Hvis det lykkes...
...vil man huske Dem for meget mere end nogen kjole, De har lavet.
Det her er Deres livsværk.
Hvordan gik det?
Det er tid.
Kom med mig.
Jeg øver mig
"HUSET" NAZINTERNERINGSCENTER
Tyverne. Den franske modstandsbevægelse.
De mener, at hun har værdifuld viden.
- Hendes navn? - Catherine.
- Har hun sagt noget? - Nej.
Catherine.
Der er en blødhed i Deres navn.
Måske bliver De ikke til al for megen besvær.
De kan hjælpe Dem selv ved at tale med mig.
Og hvis De ikke gør det...
...gør jeg Dem fortræd.
Og jeg stopper ikke, før De fortæller mig alt, hvad jeg vil vide.
Catherine.
Du tror vel ikke, at de allerede har dræbt hende, vel?
Nej.
De vil vide, hvad hun ved.
Men jeres folk hjælper.
Medmindre de har taget hende med til Huset.
Det er det eneste sted, modstandsbevægelsen er uden indflydelse.
Huset?
Ingen kommer ud derfra i live.
Må Gud hjælpe os alle.
Jeg har ikke talt med Churchill i årevis.
Jeg har ingen grund til at tro, at han vil mødes med mig. Jeg...
Fortalte du Schellenberg det?
Jeg forsøgte. Han pressede mig.
Coco, han er under et stort pres.
Han vil afslutte krigen.
Hvad vil Schellenberg gøre ved mig?
Du skal få kontakt til Churchill.
Jeg er udmattet.
Jeg har brug for en drink. Jeg har brug for søvn.
Tag mig med i seng.
Jeg har brug for dig.
Christian, kom og sæt Dem.
Kan vi tilbyde Dem noget at drikke?
Nej.
Jeg har bare brug for selskab.
Ham...
Ham manden fra modstandsbevægelsen...
Han fortæller mig, at...
...Catherine er på Rue de la Pompe.
Hun bliver tortureret.
Huset. Jeg kender godt til stedet.
Det gør vi alle.
Stakkels Catherine...
Det er det eneste sted, de ikke kan hjælpe hende.
Jeg bliver ved med at tænke på det, jeg har udsat jer for
i disse fire år ved at designe for nazisterne.
Det har været en byrde for jer.
Men, Christian, min kone har en gammel ven,
der faktisk er svigermor til politichefen her i Paris.
Måske kan han hjælpe.
Hvad skulle det franske politi kunne gøre?
Jeg har hørt, at der er mange nazister, der er begyndt at forlade Paris.
Måske ved politichefen, om det passer, og hvad det betyder for fangerne.
Hvad med bestikkelse? Kan penge hjælpe?
Måske, men de tror, at det vil få hende til at fremstå endnu mere vigtig.
- Ville De være villig til at tage kontakt? - Naturligvis.
Tak, Lucien. Tak.
Giv mig et navn.
Hvad betyder et par bogstaver, der bliver sat sammen til at lave lyde?
Et navn.
Giv os et navn, og så stopper vi!
De mennesker, der driver Rue de la Pompe, er uhyrer.
Min kone siger, at folk har brug for håb, og så sender hun folk som dig.
Og jeg forsøger at være venlig,
men jeg tror, at folk har brug for ærlighed.
Det er alt, hvad vi beder om.
De vil torturere Deres søster.
Og selv hvis hun tilstår alt, vil de formentlig stadig dræbe hende.
Hvor boede hun? Måske fortæller hun dem det.
Hvis hun gør, vil jeg være der. Jeg kan tage hendes plads.
Hold op med at være tåbelig.
Tage hendes plads? Tro mig, det vil De fortryde.
Hr. politichef, er der sandhed bag rygtet, om at nazisterne snart forlader Paris?
Ja.
Men de flytter måske de fanger, der kan arbejde, til lejrene.
- Beklager. Jeg kan ikke hjælpe. - Vent.
Forlader nazisterne virkelig Paris?
Vi kan kun håbe.
Hvordan transporterer de fangerne?
Med tog.
Det er altid med tog.
Jeg må fortælle det til Catherines kæreste.
Kom så, Lucien.
Jeg er kommet på én måde. Én person.
Én, der kan få det til at ske.
Og hvem er så det?
Elsa Lombardi.
En italiener?
Et af den kongelige families uægte børn.
- Er Lombardi brite? - Hendes mands navn.
Hun er gift med en kaptajn i Mussolinis hær.
Gennem hende mødte jeg hertugen af Westminster
og så prins Edward, Churchill, dem alle sammen.
Winston har en svaghed for Elsa.
På den måde.
Hvis vi tager hende med til Madrid, kan jeg få lov at se ham.
Så tag kontakt til hende.
Jeg har ikke været på god fod med hende siden før krigen.
Og hun er i Rom, så...
Vi har en vis indflydelse i Rom. Spørgsmålet er, om vi kan stole på hende.
Det er lige meget. Hun er min eneste vej til Churchill.
Vi får brug for en dækhistorie til jer begge.
Forretninger. Vi kan åbne en butik i Madrid.
Den er god.
Du tænker allerede som agent Westminster.
- Det er ikke morsomt. - Nej?
Jeg kontakter dig senere.
Hvor skal du hen?
Jeg skal planlægge rejsen for din ven Elsa Lombardi.
Hervé, hvis de flytter fangerne, gør de det med tog.
Det er ikke så enkelt.
Jeg taler med Hervé.
- Kan I ikke bare bombe sporene? - Der er adskillige skridt inden da.
Vi vil alle gerne hjælpe Catherine.
Vi skal vide, hvilke linjer
- de vil anvende til at komme til Tyskland. - Vi kan ikke risikere at gætte.
Vi har ikke nok sprængstoffer til at tage fejl.
Hvis vi bomber for tidligt... finder de en anden vej.
- Christian. - Hvad?
Jeg ved, at du vil hjælpe.
Har du nogen i dit liv, der har indflydelse
eller adgang til Røde Kors?
De har anvendt jeres linjer, så de kender måske køreplanen.
Jeg spørger.
Eller svenskerne. Måske kender din chef nogen.
De har været meget hjælpsomme med at holde politiske fanger i Frankrig.
- Som Catherine. - Okay. Jeg spørger.
Held og lykke.
Det er hjerteskærende.
Giv mig navnene! Navnene!
ROM, ITALIEN
Jeg beklager, at jeg forstyrrer, madame Lombardi.
Så lad være.
Ja, men der er nogle mænd her, der vil tale med Dem.
Hvilke mænd?
Gestapo-betjente. De insisterer på at tale med Dem.
De kan vente.
De vil ikke vente.
- Goddag. - Elsa Lombardi?
Nej. Kong George. I drag.
De skal følge med os.
Sikke en venlig invitation.
Skrid.
Undskyld. Jeg taler ikke tysk. Vil De gentage det på engelsk?
Vi har ordre om at tage Dem med til Paris.
På den måde. Ja. Jeg skal ingen steder.
- Hvis I ved, hvem min mand er... - Det er irrelevant.
Nej. Slip mig. Kom herind!
Lad være! Nej! Slip mig! Det her er forrykt!
Lad være med at gøre det her!
Slip mig så!
Lad mig i det mindste få sko på!
Ja. Hun er en politisk fange på Rue de la Pompe.
Men I er jo Røde Kors.
Hvis ikke I kan, hvem kan så...
Den er åben.
- Christian. - Det hjælper ikke mig, at De beklager.
Kom Vi må af sted. Den svenske generalkonsul vil mødes med os.
Jeg er taknemmelig.
Jeg trækker på alle tjenester, jeg kan komme på.
Jeg lavede kjoler til hans kone og hans datter til hendes bryllup.
Jeg kører.
Catherine.
Måske lader jeg dig være sådan her for evigt.
Catherine.
Vent.
De gør klar til at forlade Paris.
Hvis De holder ud og ikke nævner navne...
Hvis De stadig er værdifuld, flytter de Dem.
Det er det, De skal ønske.
De dræber de svage.
Og efterlader dem.
Er De fransk?
Jeg er intet nu.
Mine landsmænd vil aldrig tilgive mig.
Men jeg gør det her for dig i håb om, at Gud vil.
Monsieur Dior.
Min nieces mand var også på Rue de la Pompe.
Jeg husker, at De var desperat efter at gribe ind.
Vi må være meget forsigtige i vores håndtering af det.
Jeg har begået fejl med dem. Jeg forsøgte at gribe ind.
Og monstrene...
De trak hans søns fingernegle af og brændte hans øjeæbler.
Raoul.
Det, vi er på jagt efter, er præcise oplysninger angående togene.
Det hele ændrer sig så hurtigt.
Jeg har ikke adgang til pålidelige oplysninger lige nu.
Desværre har modstandsbevægelsen gjort nazisterne vrede
ved at sprænge spor i luften.
Jeg har brug for mere tid til at hjælpe Deres søster.
Jeg ved snart mere, og jeg giver ikke op.
Det lover jeg.
Den er åben.
Elsa, min skat. Hvordan var rejsen?
Rejsen?
De trængte ind i min lejlighed og kidnappede mig!
De skulle bare bede dig om at komme og besøge mig.
- Du står bag det her. - Nej! Det er alt.
Kom og få en drink.
Det var for hårdt at se dig i det forfærdelige ægteskab.
Selv på afstand.
Hvad laver jeg her?
Hvordan kunne du lige fortælle soldaterne, hvad de skulle gøre?
Det er ikke, som du tror.
- Er du på nazisternes side nu? - Nej.
- Jeg forklarer muligheden. - Hvem er her?
Ingen. Det er kun os.
- Kom, min kære. Drik en drink. - Hvordan kunne du lade dem gøre det?
Det var helt forfærdeligt!
Vi har gennemlevet én verdenskrig. Vi klarer også den her.
Du gør. Jeg ved ikke med resten af os.
Er det ægte whisky?
Det er din favorit.
Hvordan har du skaffet det?
Du har mulighed for at ændre dit liv. Det er derfor, du er her.
Jeg har en mulighed til dig.
Til os begge to, faktisk.
Sig noget ærligt for en gangs skyld.
Jeg indrømmer det. Du ændrede mit liv.
Ja, men jeg ændrede ikke dig.
Du vil altid have noget. Hvad er det så? Hvad vil du have af mig?
Drik nu din drink.
Vi tager til Madrid sammen.
Stop.
Jeg har en mulighed for at åbne en butik i Madrid.
Jeg vil give den til dig.
Jeg vil ikke til Madrid.
Jeg vil ikke være i Paris.
Der er for mange dårlige minder. Mest om dig.
Jeg stoler ikke på dig. Jeg vil bare gerne hjem. Nu, tak.
Hjem til Italien.
Jeg har ikke andre.
Jeg troede lige, at du mente dit rigtige hjem i Storbritannien.
De byder mig aldrig velkommen igen.
Ikke nu. Jeg er gift med en af Mussolinis kaptajner. Argh.
Åh gud, jeg hader mit liv med ham.
Bare rolig. Vi kan mødes med Churchill og få styr på det hele.
Winston?
Er Winston i Madrid?
Ja, han kommer i morgen.
- Åh gud. - Han skal mødes med FDR.
Winston kunne hjælpe mig med at komme hjem til England.
Vi tager til Madrid sammen.
Jeg pakker din taske.
Hvordan kommer vi derned?
Det er der sørget for, Elsa.
Lad mig.
- Goddag. - Det er en fornøjelse at møde Dem.
Bilen venter.
Spatz arbejder for mig.
Han hjælper os med at komme til Madrid.
- Kan vi nå en hurtig cocktail? - Der er ikke tid.
Spatz.
- Hvad er Spatz for et navn? - Elsa, lad ham være.
- Kom så. - Han er svær at ignorere.
Den gode nyhed er, at den svenske konsul beder om mere tid.
Han mener, at han kan mobilisere Røde Kors.
Vi har modtaget vores ordrer. Vi er nødt til at gå.
I kan ikke bombe noget, når I ikke ved, hvilken rute hun er på.
Min overordnede vil have os til at sprænge sporene mod nord i luften,
fordi det er der, tyskernes udstyr kommer fra.
Stop nu, Hervé. Du hører ikke efter.
Jeg hører efter.
Vi kan ikke bombe noget, før vi ved, hvor hun er.
Indtil vi ved det, må I ikke bombe noget.
Lad nu være. Lad være med at bombe dem. De hjælper os.
Hvis vi er heldige, er det samme rute, som Catherines tog skal bruge.
Men det er usandsynligt.
- Du må ikke håbe for meget. - Vi er nødt til at gå.
Kom så. Vi gør det, vi kan.
Beklager, Christian.
Jeg må adlyde mine ordrer.
Vil De have en cigaret, mr. Spatz?
Glem ham.
Hvordan kan jeg glemme ham? Han er jo lige der.
Cigaret?
Ikke lige nu, tak.
Meget høflig. Sikke en gentleman.
Min kone beskylder mig altid for at være alt for høflig.
Så har De måske giftet Dem med den forkerte.
Mademoiselle Chanel, må jeg tale med Dem et øjeblik?
Nej, nej, nej. Bliv bare.
Jeg går ud og leder efter en drink. Er der andre, der vil have?
- Ellers tak. - Det samme som dig.
En dobbelt.
Undskyld mig. Undskyld. Ved De, om baren er åben?
- Næste vogn. - Undskyld.
Den anden plan om kontakte Churchill gik ikke.
Hvilken anden plan?
Vi var altid Schellenbergs backupplan.
Han forsøgte at anvende britiske dobbeltagenter,
men han fandt ud af, at det slog fejl for dem.
Hvad mener du?
Hitler fik dem dræbt.
Nu ved Hitler, at nogen vil udføre fredsforhandlinger bag hans ryg.
Hans politi er i højeste beredskab og leder efter tyskere, der krydser grænsen.
Jeg må være meget forsigtig nu.
Hitler?
- Kender han ikke til Modellhut? - Nej.
- Åh gud. - Alle ombord.
Vi må stoppe det her vanvid og komme af toget.
- Coco. Vi bliver. - Det er nok med det her vanvid.
Vi kan ikke stige af. Det er for sent nu.
Jeg har allerede arrangeret, at vi bestikker os vej ind i Spanien.
Jeg modtager en mappe med kontanter.
- Jeg kan ikke det her. - Jo, du kan.
Hold dig til din dækhistorie.
Du åbner en butik i Madrid. Det er udelukkede forretninger.
Billetter.
- Hvor skal du hen? - Jeg kommer snart.
Jeg skal have styr på planen,
- når vi er kommet ind i Spanien. - Hav billetterne klar.
Uanset hvad der sker, skal I nå til Madrid.
Vi bør forsøge at sove.
Det ville være rart. Jeg er udmattet.
Jeg kan ikke sove nu.
Prøv.
- Syng mig en vuggevise, Coco. - Vær nu ikke fjollet.
Kan du huske den sang, du plejede at synge?
Jeg synger ikke.
På natklubberne, da vi var dansepiger.
Jeg ved, at du lader, som om den del af dit liv aldrig fandt sted,
men det var nogle af vores bedste år.
Fint. Så synger jeg.
Vent, der er mere.
Nej.
Vi har nok til at ødelægge en overskæring mere.
Lad os klare den her først og sikre os, at alt er korrekt forbundet.
Hallo! Pas på midten.
Tror du, at vi kan få tilladelse til at gå efter Catherines tog?
Lad os bare gøre det. Hvad synes du?
De kører hende måske på linjen til München eller...
Måske Berlin. Jeg ved det ikke.
Det er op til dig.
Åh gud.
- Led i alle kupéer! - Hvad sker der?
- Kom med mig. - Hvor er Spatz?
De hiver folk af toget, og Spatz ved, hvad vi skal gøre.
Hvor er han?
Åh gud.
Se!
- Hvor er han? - De hev ham bare af.
Spatz.
Hvad sker der?
Af sted!
Åh gud.
Vi bliver anholdt.
Formål med rejsen?
Vi åbner en butik i Madrid.
Er I sammen?
Så I åbner en butik?
- Ja. - Vi er forretningspartnere.
Vis mig jeres papirer.
Jeres papirer.
Det er fint. Næste kupé.
Jeg tager mig af dem.
Mademoiselle Chanel?
Ja.
Det er en fornøjelse at møde Dem. Og madame.
Spatz bad mig give Dem den her.
Tak.
- Hvor er han? - Gestapo er i højeste beredskab.
Jeg måtte få ham af toget.
Spatz mødes med jer på den anden side af grænsen.
Held og lykke. De redder os alle, hvis det lykkes.
Hvad er det, vi skal?
Du samarbejder med nazisterne, ikke?
Nej. De arbejder for mig. For os.
For at mødes med Churchill.
- Hvad? - Ja.
Hvad fanden foregår der? Hvad er der i kufferten?
Det ved jeg ikke. Lad os kigge.
Se!
Spatz må have arrangeret det.
Se. De her er dine.
Spatz ville have, at du fik dem, når du kom til Spanien.
Vi bruger dem til at åbne en skøn butik.
Eller hjælpe dig tilbage til Storbritannien. Det er op til dig.
- Det er mange penge. - Ja.
Og er de alle sammen mine?
Når vi når frem til Churchill, er de dine.
- Så kan du afgøre, hvad der er bedst. - Okay!
- Til München. Kom så. - Jeg tager din taske.
- Hvad så nu? Han er her ikke. - Vi finder ud af det.
HENDAYE STATION DEN SPANSKE GRÆNSE
Jeg ved nu ikke.
Man finder ikke bare ud af ting, fordi Coco Chanel siger det.
Nogle gange gør man.
Undskyld.
Er du uskadt?
Jeg er her. Og det er I også.
Er det fra Kutschmann?
Vi bliver nødt til at køre resten af vejen.
- Jeg går lige over og tager jeres tasker. - Okay.
Vent, det er mine penge.
Du skal ikke blive taget med dem.
- Men hvor går Spatz... - Spatz ved, hvad han gør.
Har De sagt det til Deres far?
Det kan jeg ikke. Jeg skal vide mere først.
Ja, naturligvis. De er...
...sådan en god søn.
Sådan en god bror.
Kom ind. Han har nyt.
Modstandsbevægelsen er fortsat med at sprænge togspor i luften,
men jeg har indgået en aftale.
Hvis vi kan nå frem før toget ved den tyske grænse,
vil tyskerne frigive Catherine til svenskerne.
Tak.
Frigivelsen finder sted på stationen i Bar-le-Duc.
Hvor lang tid har vi? Kan jeg nå derhen?
Det ved vi ikke.
Er der et anslået tidspunkt for, hvornår toget ankommer?
Jeg ved det ikke. De har formentlig til i morgen tidlig.
Jeg har sendt svenske og franske betjente.
Jeg er nødt til at gå.
Monsieur Lelong, vil De køre?
Ja, vi bliver nødt til at køre i nat.
Jeg har været der før. Det er en meget afsides station.
BAR-LE-DUC STATION 128 KM FRA DEN TYSKE GRÆNSE
Hvorfor kører vi ikke hen til indgangen?
Jeg kan ikke stole på, at mit dække holder.
Jeg bor ikke på hotellet.
I har hver jeres reservationer under de her navne.
Begræns jeres interaktioner.
Hvorfor? Åbner vi ikke en butik sammen?
Det er i morgen efter Winston.
I skal mødes med ham på ambassaden klokken ni.
Pas på i aften.
Giv os lige et øjeblik.
Pas på dig selv.
Hvordan finder jeg dig bagefter?
Ring til mig. På det her nummer.
Det er en lejlighed i nærheden. Jeg kommer og henter dig.
Inden da har jeg fundet en vej tilbage til Paris.
Er I færdige med at planlægge jeres fremtid?
- Held og lykke. - Held og lykke til os alle.
De ved vel, at Coco formentlig får os begge dræbt.
Hun er den mindste af mine bekymringer.
Hun enten elsker eller hader en. Uanset hvad bliver man taget ved næsen.
Den føles meget let.
Faktisk føles den tom.
Det er den også.
- Lad mig forklare. - Der er intet, De kan sige.
Jeg vidste, at jeg ikke kunne stole på Dem.
Velkommen til Ritz. Velkommen til Madrid.
Jeg tror, at vi har heldet med os med Catherine.
Hvor langt er der til de næste spor?
Mindst ti kilometer.
Forhåbentlig vil Catherines tog være på de spor.
Jeg havde en lille snak med Spatz tidligere.
Han er meget tysk.
Vi må ikke være sammen.
Er han nazist?
Han er faktisk ikke tysker.
Han er ligesom dig. Oprindeligt fra Storbritannien.
Jeg tror, at han lyver for dig.
Sagde han, at han tog mine penge?
Han tog ikke dine penge. Grænsevagten stjal dem.
- Så du vidste det godt. - Ja, det er bare penge.
Penge og løgne.
Penge er ligeglad med, hvem der ejer dem.
Jeg kan skaffe dig flere.
Det har jeg altid elsket ved dig.
Det er formentlig dit største talent.
- At tro på din egen historie. - Tag nu ikke på vej. Det er ikke sikkert.
Legenden Coco Chanel. Den selvskabte kvinde.
Den retskafne, forretningskløgtige, hun gør det hele selv-Chanel.
Den historie er min favorit.
Hvis folk bare kendte den rigtige historie.
Din kæreste er nazist.
Og du er stadig det lille fortabte forældreløse barn.
Eller har du glemt, at din far efterlod dig?
Jeg forsøger at hjælpe dig med at få, hvad du vil og komme hjem.
Og det her er takken?
Tror du virkelig, at du havde haft så stor succes,
som du har haft, uden min hjælp?
Min kære... Jeg har aldrig haft brug for din hjælp.
Hvorfor stjal du så min stil, mit talent, og lod, som om det var din egen?
Hvis du har brug for at fantasere om, at du kunne have opnået det, jeg har,
så gør du bare det.
Det kom så nemt til dig, at du aldrig forstod, at sandt talent
er at gøre ens liv til noget større end bare ens liv.
Du var en dekoration på min væg.
Jeg kalder dig min muse, fordi sådan er jeg.
Jeg siger "muse". Jeg siger "inspiration" for at motivere mig selv.
Jeg kunne mere med den her dug,
end jeg kunne med hele dit hjerte og din sjæl!
Nå...
Vi ses i morgen.
Det var ikke rimeligt. Und... Det er stressen over krigen.
Min kære. Jeg ved det. Det er hæsligt.
Jeg glæder mig sådan til at se kære Winston igen.
Tilgiv mig.
Jeg havde glemt, hvor beroligende dine små vredesudbrud føles.
Kom nu.
Nej, det gav mig uventet spænding.
Vi ses i morgen, min kære. Sov godt.
Hvor lang tid tager det at komme til Bar-le-Duc?
I er der i morgen tidlig.
Elsa.
For pokker, hvor er du?
Hvor er du?
Kan jeg hjælpe Dem?
Jeg skal se ambassadør Hoare øjeblikkeligt.
Navn, tak.
Coco Chanel.
- Sid ned. - Det haster.
Måske for Dem. Sid ned.
Jeg kommer tilbage.
Mademoiselle Chanel.
En fornøjelse at møde Dem. Kom med mig.
Kender jeg Dem?
Ambassadør Hoare.
Jeg har hørt meget om Dem.
Hvordan kan jeg hjælpe, mademoiselle?
Jeg har en besked til sir Winston, som han skal læse med det samme.
Det er umuligt.
De må give ham besked om, at jeg er her med Elsa Lombardi.
Gerne, hvis bare premierministeren var i Madrid.
- Er han her ikke endnu? - Nej, mademoiselle.
Jeg kan vente. Hvornår venter De ham?
Han er blevet syg i Marokko og kommer ikke.
Hvad med via telefon? Kan vi ringe til ham sammen?
Jeg er bange for, at det ikke er muligt.
Sig til ham, at det haster,
og at jeg er her med Elsa Lombardi.
Åh, ja. Mademoiselle, premierministeren kender allerede til Elsa Lombardi.
Og hvad med hende?
Mrs. Lombardi kom for at tale med mig for en halv time siden.
Hun siger,
at De kidnappede hende fra Italien
og afpressede hende til at tage med til Madrid
for at hjælpe Dem med at få et møde med premierministeren.
At De gav ordrer til Gestapo på Deres hotel, og at De adlød.
Det passer ikke.
At De samarbejder med tyskerne for at manipulere premierministeren.
Vås. Vås.
Og desuden
at De er i ledtog med en naziagent ved navn Spatz.
Stoler De på det, Elsa Lombardi siger?
Jeg stoler ikke på nogen.
Spatz.
Vi kender til mange tyske agenter, men ingen med det navn.
Hun lyder jo vanvittig.
Hun er fascist.
Gift med en kaptajn i Mussolinis hær.
Vi kender godt til mrs. Lombardis personlige forhold.
Og der er ikke et ord af det, hun siger, der passer.
Hvorfor er De så i Madrid?
For hendes skyld. For at mødes med sir Winston
og hjælpe mrs. Lombardi med at komme hjem til Storbritannien.
Hun er hos os nu.
Jeg har fået ordre på at tilbageholde hende her i Madrid.
Hvor uheldigt hendes ægteskab end er for hende,
mener vi, at hun ligger inde med værdifulde oplysninger om tropperne.
Jeg tvivler meget på, at hun ved noget.
Må jeg tale med hende?
Måske kan jeg få hende ud af hysteriet og...
Det kan jeg ikke tillade.
De skal vende tilbage til Paris med det samme.
Sir Winston har beordret os til at eskortere Dem til togstationen.
Og hvad sker der så med Elsa?
Det vedkommer ikke Dem.
Premierministeren og jeg deler den mening,
at tyskernes overkommando består af morderiske galninge,
men ikke af tåber, der ville sende...
Ja, en som Dem på et så vigtigt ærinde.
Jeg kunne ikke være mere enig.
Lad os få Dem sikkert tilbage til Paris.
FRANSK LANDOMRÅDE 15 KM FRA BAR-LE-DUC STATION
- Vi nåede frem. - Halt.
Her er vores tilladelse.
Monsieur Lelong. Jeg...
Monsieur Lelong.
Godt. Det er fint.
Tak, mr. Lelong.
Det her er toget! Undskyld mig!
Catherine!
Vent, men hvorfor stopper det ikke?
Catherine!
Hvorfor stopper de ikke?
- De nægter. - Catherine!
Modstandsbevægelsen har sprængt sporene i luften.
Catherine! Catherine! Nej! Catherine!
Catherine!
Christian, det gør mig ondt.
Vi kunne ikke have gjort noget.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith