INSPIRERT AV VIRKELIGE HENDELSER
- Mademoiselle, velkommen tilbake. - Takk.
Vi reiser snart fra Paris. De allierte har nådd utkanten av Paris.
Det har jeg hørt, ja.
Jeg kommer til å savne deg. Men det blir godt å komme hjem.
Det er det alltid.
Spatz.
Du reiste fra meg. Hvor skal du?
Jeg er ikke trygg her lenger.
Jeg må gå i dekning. De allierte kommer.
Du må forklare Schellenberg at Winston ikke var i Madrid.
Det må du forklare selv.
- Vær forsiktig. - Spatz, vent.
Jeg gjorde det du ba om, men alle forespørsler om informasjon...
- Alle ble avvist. - Jeg tror ikke vi finner henne, Christian.
Vi klarte ikke å stanse toget, men jeg har en idé.
- Hva? - Penger, bestikkelser.
Vi bestikker nazister her i Paris før de reiser.
Men bestikkelser kan føre til at Catherine blir drept.
Det er annerledes i leirene.
Flere muligheter, flere vi kan kontakte.
Er det noen i leirene du vet kan hjelpe oss?
Hør med dine venner i motebransjen. Lelong holdt vel åpent?
Nazistene må da duge til noe mer enn å kjøpe dyre kjoler.
Hvor talentløs er du?
Det er debuten hennes. Forstår du hvor viktig det er?
Advar søsteren din.
Jeg trenger bare ett navn. Hun var nazistens kjæreste.
I registeret her
bør det være mulig å lete etter riktig dato.
Det var i begynnelsen av juni, hvis jeg ikke tar feil.
Ja. OK, da begynner vi.
Christian, jeg burde brenne disse papirene.
Du må forstå at oppdragene vi gjorde for nazistene,
gjorde vi for å kunne overleve.
Jeg håper at nazist-kjæresten hennes
kanskje vet om noen vi kan bestikke
eller noen som vet hvor fangene er...
Vet du, vi kjenner faktisk en som har erfaring med dette.
Hvem?
Chanel.
Chanel kan være forrædersk av seg.
Å, ja da.
Ja, jeg vet det.
"Beatrice Schmidt. Plas de La Marie nummer 28."
- Monsieur Dior? - Beklager at jeg kommer uanmeldt,
men du må hjelpe meg.
Nazisten som var kavaleren din på ballet, jeg må ha tak i ham.
- Hva vil du med Franz? - Catherine ble tatt.
- Jeg trenger noen med nazi-kontakter. - Hvor er hun?
Jeg vet ikke.
Vær så snill. Det må være noe...
Krigen er snart over. Når nazistene er slått, blir leirene frigjort.
- Det er best å vente. - Nei, hun overlever ikke.
- Jeg er lei for det. - Jeg kan skaffe penger.
OK. Franz er forretningsmann, svartebørsmegler,
men det koster å bestikke ham.
Uansett hvor høy prisen er, skal jeg betale.
OK. Jeg skal prøve å få tak i ham, og jeg skal be. Men...
Monsieur Dior, etter det jeg har hørt,
kommer ikke folk tilbake fra leirene.
Noen gang.
Du må skaffe så mye penger du kan.
Coco, det er Pierre Reverdy.
Jeg gjør alt jeg kan, for at motstandsbevegelsen
- skal holde navnet ditt unna listen. - Listen?
Kom og møt meg. Jeg sender en bil.
Dette er galskap.
Kampene rett der borte.
Jeg skal treffe Pierre Reverdy.
Å, gud. Dette er ikke trygt.
Jeg har ordre om å holde deg her.
Hvor lenge må jeg vente på ham? Det er ikke trygt.
Du kjører meg hit, vi venter og venter...
Nazistene arresterer alle etter portforbudet.
Kan du vennligst holde kjeft?
Pierre? Takk og pris at det er deg.
Pierre.
Motstandsbevegelsen har en liste.
En liste over nazi-kollaboratører.
Og du havner på listen.
Hva? Hvorfor?
Du vet hvorfor.
Jeg har ikke gjort noe.
- Hvilke bevis har de? - Motstandsbevegelsen trenger ikke bevis.
Når du først havner på listen, tar de deg.
De finner deg og arresterer deg, og de kan komme til å ta livet av deg.
Din eneste sjanse er å gjøre deg nyttig.
Hvordan?
Ved å gi meg noen i den tyske overkommandoen.
En offiser som har informasjon om nazistenes troppeplasseringer.
Tro meg, Pierre... Jeg kjenner ingen.
Jeg er kommandant i motstandsbevegelsen nå.
Jeg kan hjelpe deg hvis du gir meg et navn. Det var derfor jeg ba deg komme.
Jeg kan ikke.
Du må.
Og for din egen skyld...
Vær rask, kjære. Svært rask.
Alt sammen.
- Takk. - Bare hyggelig, madame.
Ikke la noe stå igjen.
Dere fikk ordre om å ta med alt.
HEIS
- De har ødelagt den, mademoiselle. - Forbannet.
Kom igjen.
- Coco? Går det bra? - Herregud.
- Det er kaos der nede. - Hvor var du? Vi ble så bekymret.
Det var forretninger jeg måtte ta meg av.
Ingenting du skal tenke på, André.
Forretninger? Nå, Coco? De allierte samler seg.
Det blir kamper i gatene. Vi må forberede oss.
Baronen og jeg gjør alt vi kan for at vi alle skal være trygge her i Paris.
La meg hjelpe til.
Du må bli frisk, i tilfelle det verste skulle skje og vi må sørover.
Du kunne knapt stå på beina for noen uker siden.
Baronen har rett. Datteren din trenger deg.
Vær hos Gabrielle, så hun ikke blir bekymret.
- Vi tar oss av alt annet. - Det lover jeg.
Jeg liker ikke å sitte på sidelinjen...
Men jeg stoler på dere.
- Vi er sammen om dette? - OK.
Bare gå.
- Du reddet livet mitt. - Alt i orden.
- Du ser fryktelig sliten ut. - Og jeg ser bedre ut enn jeg føler meg.
Traff du Spatz?
Nei, jeg har ikke sett ham siden han gikk i dekning.
De allierte kommer.
Jeg tror det var derfor Pierre ville treffe meg.
Reverdy?
Han sa at motstandsbevegelsen hadde en liste over nazi-kollaboratører.
Har vi problemer?
Hvilken side står jeg på, baron? Si det igjen.
På vinnersiden.
Jeg må finne en viktig person som kan bevise at jeg er lojal.
Da holder han navnet mitt unna listen.
Vel, hvis Reverdy truer deg, har jeg gjort verre ting.
Hvem vil de ha?
Det spiller ingen rolle. Jeg har ingen å gi ham.
Vi har dessverre nok et problem.
Schellenberg.
Han vil treffe deg i Berlin.
Hørte du hva jeg nettopp sa? De ser på meg som kollaboratør.
- Jeg kan ikke reise til Berlin. - Det er ingen invitasjon, det er en ordre.
Nei. Si til ham at jeg ikke kan.
Si at du ikke finner meg.
Du bor på Hôtel Ritz. Og nazistene har fremdeles kontroll.
Men bare i noen dager til, så...
Schellenberg får det som han vil. Han får deg arrestert.
Den mannen. Den forbannede mannen.
Cristó, jeg beklager å måtte spørre...
Men jeg trenger penger.
Da trenger jeg en uke eller to.
Å, nei. Det er for lenge.
- Nei, det må skje nå. - Nei, nei, Christian.
Vent.
Du må tenke klart.
Jeg vil ikke at du skal få problemer.
- Bli her en stund? - Ja vel.
Se, vi kan dele denne.
La oss sitte litt.
Denne sjeldne godbiten fikk jeg av en nabo.
Da jeg hadde fødselsdag.
Sveitsisk sjokolade.
Halvparten til deg, halvparten til meg.
Skål for slutten på nazistenes grufullhet og deres nytteløse krig.
For slutten på slutten på slutten.
For klokkene, alle kirkeklokkene.
Alle klokkene i hele Paris skal slå på frigjøringsdagen.
For klokkene.
Å, takk gud.
Jeg skulle ønske jeg kunne tilby mer enn sjokolade.
Men alt som er igjen, er noen få tekstilrester.
Jeg ville så gjerne hjelpe.
Kanskje jeg kunne tatt tekstiler fra Lelong.
KONSENTRASJONSLEIR RAVENSBRÜCK
Kan du reise deg?
- Ja! - Så reis deg! Videre!
- Kom igjen! - Det er bare ankelen min.
Fortsett!
Fort! Videre.
NAZISTENES ETTERRETNINGSKONTOR BERLIN, TYSKLAND
Ja.
- Frau Chanel und Baron Vaufreland. - Ja.
En glede å se deg igjen, mademoiselle.
- Du kan få gå, baron. - Jeg vil helst...
- Du kan gå. - Som du ønsker, sir.
La meg ta denne.
Jeg er henrykt over at du ville komme på besøk, mademoiselle.
Er det riktig ord? Ville du sagt det, eller er det for formelt?
Det er litt formelt.
Jeg har noe jeg vil vise deg.
Ser du dette?
Bokhyllen?
Det er noe fantastisk gjemt her.
Spør hva det er. Bare spør.
- Spørre deg... - Ja, fantastisk.
Et vindusløst, lydtett avhørsrom. Jeg har tegnet det.
Det ante du vel ikke?
At det var der?
Og skrivebordet? Hva syns du om det?
Jeg har tegnet det også. Så vi er designere begge to.
Og det er noe skjult bak det også?
Det har maskinvåpen her og her.
Som jeg kan fyre av med knappen her.
Det sto ferdig for to dager siden. Vil du se dem skyte?
- Skyte? - Ja.
- Men da ødelegger du kontoret. - Å, det reparerer de.
Er det noen i din verden som har noe lignende?
- Min verden? - Å, du vet.
De rike, berømte og vakre, som deg.
- Sir, det tror jeg nok ikke. - Sir?
Du må slutte å kalle meg sir.
Kall meg Walter. Eller enda bedre, kommandant.
Kommandant.
Jeg vil at du skal være trygg her i Berlin hos meg.
Og vi kan få utløp for tiltrekningen vi føler for hverandre.
Forestill deg oss arm i arm på en abendgesellschaft?
- Hva? En hva for noe? - En soirée.
Men jeg må hjem til Paris.
- Jeg må tilbake. - Og nå gir du meg lyst til å skade deg.
- Walter... - Livet i Paris blir snart riktig ille.
Du er bare trygg her i Berlin med meg.
Jeg kan ikke reise fra Paris.
Hvorfor nøler du?
Paris er hele livet mitt. Der er hjemmet mitt, arbeidet mitt, livet mitt.
Livet ditt? Er det på grunn av Spatz?
Du forstår vel at det ikke var virkelig? Det var jobben hans å forføre deg.
- Jobben hans? - Ja.
Jeg sendte ham til Paris for å kurtisere kvinnene der og hente inn etterretning.
Men jeg vet ingenting av verdi.
Vet du at han er lykkelig gift her i Berlin?
Er han gift?
Du var bare én av hans åtte kvinner.
- Kommandant, du må ta deg av brifingen. - Send dem inn.
Jeg lover å avslutte møtet så raskt som mulig...
...så vi kan fortsette denne samtalen og utvikle våre planer for fremtiden.
Vær så vennlig.
Få meg ut herfra.
- Ba ikke Schellenberg deg bli? - Nå vet jeg hva jeg må gjøre.
Få tak i Reverdy.
- Neste. - Etternavn?
Godt. Stav det.
Etternavn?
Dior.
Stav det.
- D-I-O-R. - Etternavn?
Fornavn?
Catherine.
Gå videre.
Etternavn?
Jeg har et navn, men jeg må ha en garanti for at jeg aldri havner på listen.
Jeg kan ikke garantere noe.
- Hvor høy stilling har han? - Hans von Dincklage.
Spatz?
Han rapporterer direkte til Berlin, til kommandant Walter Schellenberg.
Vi har lett etter ham i flere uker.
Hvis du fører oss til Spatz, vil det gjøre deg mye tryggere.
Og du må sørge for at baron de Vaufreland ikke blir arrestert.
Jeg trodde du bare samarbeidet med nazistene
- for å hjelpe nevøen din. - Han reddet livet hans.
Jeg skal gjøre det jeg kan. Hvor er Spatz nå?
I dekning. Men jeg kan finne ham. Jeg gir beskjed.
Christian, min kjære. Ikke gjør det.
Hvis Lelong får vite det, er karrieren din over.
Og det er ikke lett å finne arbeid.
Jeg har ikke noe valg. Jeg venter til alle har gått hjem.
Vær forsiktig.
Vi ses.
- Vi kan ta følge. - Ja.
Ses i morgen?
Christian.
Jobber du i kveld?
Unnskyld. Jeg visste ikke at du var her.
Jeg passer atelieret.
Jeg er redd folk skal bryte seg inn og stjele det lille vi har.
Jeg er lei for det.
Jeg trenger noe jeg kan tilby i bytte mot Catherine.
Så jeg kom for å stjele tekstiler.
Vent litt.
Ta dette også, Christian. Det bør være verdt noe.
Finn søsteren din og kom tilbake
og gjør motehuset Lelong til en suksess nok en gang.
Lykke til.
Reverdy sier han kan holde oss unna listen hvis vi gir ham Spatz.
Er du sikker på at han holder ord?
Ja.
Kan du finne Spatz?
Jeg kan gi ham en beskjed.
Si at jeg vil treffe ham. Be ham kontakte meg.
Det er Dior.
Har du snakket med Franz?
Ikke kom tilbake før vi gir beskjed.
Skriv ned adressen.
Det er ikke trygt nå. Byen kommer til å bli invadert.
- Har du penger? - Jeg kan betale.
Hvis jeg får vite noe, tar vi kontakt.
Anton.
Denne gutten kommer hjem til deg og sier hvor vi skal møtes.
Bare deg, ingen andre.
Vil du vite hvor søsteren din er?
Du ber om det umulige, men jeg skal gjøre det jeg kan.
- Vi vil hjelpe dere. - Ta med penger.
Disse kom nettopp.
Takk, madame Domenger.
- Ingen årsak. - Takk.
Jakobinerklosteret. Venter deg. Monsieur Lang.
Er Mr. Lang her?
Ja. Kom inn.
ÆRE OG FEDRELAND
- Madrid var en katastrofe. - Ja, det var det.
Elsa.
Jeg skjønte fort at hun ikke var til å stole på.
- Du lot meg være igjen alene. - Nei.
Jeg ventet utenfor hotellet i Madrid, i håp om å få se deg.
Men jeg så bare britiske soldater som stormet stedet.
Hvis de hadde tatt meg...
- Ville det vært enda verre for deg. - Men du klarte deg. Og her er du.
Ja. Foreløpig.
Du reiste fra meg.
Jeg hadde ikke noe valg.
- Coco. - Du reiste fra meg.
Kan du tilgi meg?
- Hvem er det? - Har Franz sendt deg?
Her. Det er hit du skal, sir. Kommer du?
Når?
Klokken 21. Jeg må gi dem beskjed. Kommer du?
Ja. Si at jeg kommer.
Ja, hva da?
- Og ta med pengene. - Ja. Si at jeg kommer.
Ja, hva da?
Du må holde deg inne. Det blir kamper i kveld.
De er ikke til å stole på. De tar bare pengene dine, Christian.
De raner deg, eller det som verre er.
Det var du som sa jeg måtte bestikke noen, Hervé.
- Jeg har ikke noe annet valg. - OK. Da blir jeg med deg.
- Nei, det kommer ikke til å gå. - Hva er adressen?
De venter at jeg kommer alene.
Hva er adressen, sa jeg?
Vi tror ikke på ett ord av det de sier.
- De venter at jeg kommer alene. - Jeg vet hva jeg skal gjøre.
De vil bare ha deg der alene. Ikke vær dum.
Jeg vet hvordan man snakker med dem. Hva er adressen?
Jeg vet hvor det er. De kan rane deg uten at noen oppdager det.
Vi har liten tid. Jeg reiser fra Paris i kveld.
Bli med.
I kveld?
Jeg har papirer. Jeg kan ordne papirer til deg også, og transport ut av Paris.
Hvor?
I sikkerhet, Coco. Bli med.
Hvor skal vi?
Jeg kan fortelle det når vi er ute av Frankrike.
Nei, si det nå. Si det...
- Stoler du ikke på meg? - Ikke egentlig.
Coco.
Pakk det du ikke klarer deg uten, og kom tilbake så raskt du kan.
- Ikke reis uten meg. - Det skal jeg ikke.
Kom.
- Du sa du skulle komme alene. - Jeg går.
Nei, vær så snill.
Du kan ikke endre planene. Hvem i helsike er dette?
Hvem faen er du?
Ikke bry deg om ham. Vær så snill.
Slutt.
Se.
Jeg har betaling.
Hvor er pengene? Hva er dette?
Dette er den fineste silke. Verdt mye mer enn franc.
Er dette en spøk? Hvor er pengene?
- Du har penger. Få se dem. - Jeg har litt penger.
Men dette er tekstil fra motehuset Lelong, og det er...
Det er verdt mer enn gull.
Vær så snill, Franz. Si det til ham. Ta silken.
Og hvis du vil ha mer, skal jeg skaffe det.
Søsteren din er observert i Ravensbrück.
- Er det en by? - En arbeidsleir nord for Berlin.
Hovedsakelig kvinner og politiske fanger. Grufulle forhold.
En konsentrasjonsleir.
En arbeidsleir, ingen utryddelsesleir.
Er du sikker? Er det bekreftet?
Kontakten min registrerte en Catherine Dior.
- Registrerte? - Ja, det er alt jeg vet.
Du sa registrering.
Det er kode for den grusomme behandlingen nye fanger får.
Noen blir registrert rett i graven.
Lever Catherine?
Jeg vet ikke.
Hvor mye koster det å få svar på det?
Jeg betaler uansett. Bare si...
Gi meg en pris. Bare si det. Hvor mye?
Da trenger jeg mye mer penger.
Jeg er lei for det, Christian.
Svar meg på dette, Franz. Hva gjorde du for Riket for å overleve?
Litt av hvert.
Og du?
- Hold opp. Vær så snill. - Hva med meg? Jeg støttet ikke Riket.
- Jeg forrådte aldri landet mitt. - Hvordan overlevde du okkupasjonen?
Jeg er fransk. Jeg kjempet i fire år, din drittsekk.
- Vær så snill, vent. Vi skal gå. - Hervé.
- Kom igjen. Bare skyt meg. - Da dør vi begge her.
Nei!
Denne drittsekken ville aldri reddet henne.
Han hjalp oss!
Hun er borte. Hørte du hva han sa? Hun er borte.
Hun er i en arbeidsleir i Nazi-Tyskland. Hun kommer ikke tilbake.
Franz ville hjelpe dere!
Franz ville hjelpe.
Kom igjen.
Jeg har ting jeg angrer på.
Som jeg. Det har vi alle.
Men vi må bare fortsette?
Den drittsekken hadde ikke tenkt å hjelpe henne.
Han ville hjelpe oss!
Hun er borte.
Hørte du hva han sa? Hun er borte.
Hun er i en arbeidsleir i Nazi-Tyskland. Hun kommer ikke tilbake.
Jeg forstår ikke hvordan du orker. Du er flinkere enn meg.
Flinkere?
For å velge en vei fremover må du legge en annen bak deg.
Vive la France.
Og vive la Coco, min kjære baron.
Hallo?
- Han er ikke her. - Det er ikke mulig. Han må være der.
Det er tomt. Jeg sa jo at han ikke er her. Jeg kan ikke beskytte deg lenger.
Spurte du nonnene? Han lovet å vente på meg.
Jeg beklager, kjære deg. Navnet ditt står på listen.
Nå må de arrestere deg.
Pierre, vent! Vent...
Kommer Reverdy etter oss?
Spatz flyktet uten meg.
Vi må dra.
Han lovet å vente på meg.
- Jeg henter bilen. - Han forrådte meg.
Du ville angi ham.
Jeg kan ikke tro det. Jeg... Jeg må reise fra Paris.
Butikken min. Omdømmet mitt.
Livet ditt er viktigere.
Å reise vil være en innrømmelse av skyld.
Pakk en koffert. Møt meg på gaten bak hotellet.
Coco, vær så snill.
Ja vel, så gjør jeg det.
Da min far ble arrestert i begynnelsen av krigen,
lette jeg etter ham overalt.
En slags galskap tok helt over.
Jeg kan ikke gi henne opp.
Hvem kan det være?
- Christian. - Cristóbal.
Jeg har tenkt på hvilke andre muligheter vi har.
Jeg har prøvd å få tak i Coco Chanel. Nevøen hennes var i hæren.
Han ble arrestert og satt i tysk fengsel i fire år.
Jeg forstår ikke.
Chanel har kontakter hos nazistene.
Og hun benyttet dem for å få nevøen løslatt.
- Ja? - Kan jeg få låne telefonen?
Du kjenner henne. Du har jobbet for henne.
Hun hater meg. Forakter meg.
Du må snakke med henne. Hun bor på Hôtel Ritz. Jeg ringer henne.
Vær så snill.
Hallo?
Coco, du må komme. Du må reise nå.
Ja, jeg har pakket. Jeg kommer. Bak hotellet.
Ja. Du må forte deg.
Merci.
JØDER INGEN ADGANG
De svarer ikke i resepsjonen. Det er fullstendig kaos i byen i kveld.
Jeg får dra til hotellet. Jeg kan ikke sitte her hvis det fins en mulighet.
Det er best han drar alene. Ditt eneste håp er å snakke med henne.
Vær forsiktig. Det er ikke trygt der ute. Jeg fortsetter å prøve.
- Takk. - Jeg sier at du er på vei.
Coco, det er Cristóbal.
Å, herregud.
Baron de Vaufreland? Du er arrestert som fiende av Frankrike.
Dere misforstår. Jeg er på deres side.
- Jeg har ikke gjort noe! - Vi burde skyte deg her og nå.
- Skyt kreket. - Jeg kjenner Pierre Reverdy!
Vær så snill!
Vær så snill. La være. Nei!
- Det er Christian Dior. - Ja, jeg hørte at du var på vei.
Beklager at jeg kommer uanmeldt,
men jeg trenger virkelig hjelp. La meg få forklare.
Min søster Catherine ble arrestert av nazistene og ført til Ravensbrück.
Vær så snill. Catherine er så snill og god.
Jeg må finne en løsning for å få henne ut.
Hun overlever ikke der.
Jeg vet at noen hjalp deg...
...og fikk nevøen din ut, noen med kontakter blant nazistene.
Hvem fortalte det?
Kan du snakke med dem? Vær så snill.
Nei.
Vær så snill tilgi meg.
- Hvorfor vil du ikke hjelpe meg? - Du må forstå at det er umulig.
Han som hjalp til med å få min nevø ut, er borte.
Vi må redde oss selv.
Ikke ofre deg av lojalitet, monsieur Dior.
Det leder ingen vei.
Jeg kan ikke hjelpe dere.
Finn en bedre drøm.
En du kan gjøre virkelig.
Hvis du ikke hadde fortalt om hans koblinger til Schellenberg,
ville han kommet unna.
Så nå kan jeg be motstandsbevegelsen ta navnet ditt av listen.
Mitt råd, Coco, er å la alle vite at du feirer de alliertes seier.
En ny begynnelse.
Måtte vi få høre klokkene over hele Paris i morgen.
Jeg håper det endelig vil skje.
God natt.
Vive la France!
KONSENTRASJONSLEIR RAVENSBRÜCK
Hvis du faller, skyter vi!
Bravo! Takk.
Vi elsker dere! Vi elsker dere!
Til kjærestene og konene deres! Ja. Frankrike elsker dere!
Velkommen, alle sammen.
Frankrike elsker dere!
Tekst: Trine Haugen