PO RESNIČNIH DOGODKIH
On je zame, jaz sem zanj v tem življenju.
On mi je to rekel
in prisegel za vsa življenje.
Kadar ga vidim,
v sebi začutim
svoje bijoče srce.
EDITH PIAF OPERNO GLEDALIŠČE
Bravo!
Dragi prijatelji, v čast mi je, da sem nocoj tu z vami.
Razlog imamo za slavje.
A tudi razlog za žalovanje.
Vse bi rada prosila za pomoč.
Naslednja pesem je posvečena tistim, ki so v vojni izgubili bližnje.
Tisti, ki žalujete za bližnjim, prosim, vstanite.
Christian.
Ne, ne morem.
- Za Catherine. - Ne žalujem. Catherine se bo vrnila.
Potem daj zame. Za mojega očeta.
Bodi z mano.
Zelo sva se imela rada
kot vsi zaljubljenci.
Nato si me nekega dne zapustil.
Odtlej sem obupana.
Vidim te povsod na nebu,
vidim te povsod na zemlji.
Si moje veselje in moje sonce.
Moja noč, moj dan, moje jasne zarje.
Povsod si, ker si v mojem srcu.
Povsod si, ker si moja sreča.
Vse okoli mene
se mi zdi
čudovito.
Christian. Jacques.
Georges. Čednejši si kot kdaj prej.
Vesel sem, da te vidim. Čudovita dela...
OBLIKOVALEC, PODJETNIK
...na Théâtre de la mode.
- Zelo si prijazen. - Osupljivo.
- Pariški modi si vrnil slavo. - Georges, preveč mi laskaš.
Z namenom.
Na lovu sem. Cigareto?
- Ne, hvala. - Ne.
Iščem oblikovalca, ki bi prevzel moj položaj pri Philippu in Gastonu.
Boussac me je povišal v vodstvo.
- Poznaš koga? - George, kako lahko govoriš o poslu
po tako nadzemeljskem nastopu gdč. Piaf? Nikoli ne počivaš?
Boussac ne spi, zato tudi jaz ne.
- Ni to naporno? - Je.
Zdaj iščem svojo zamenjavo.
- Je Balmain res dal odpoved? - Ne, svojo hišo bo odprl.
Zato vodim razgovore za službo, da bi našli zamenjavo.
- Usoda nama je namenila podobni nalogi. - Res je.
Če kak oblikovalec ne bo dosegal naše estetike,
tvojo pa, te bom obvestil.
Ja, prosim. Obvesti me.
Mogoče je pravi ta, ki ga vidiš v zrcalu.
Pri Lelongu sem zelo zadovoljen.
Pošteno.
HOTEL BEAU RIVAGE LOZANA, ŠVICA
- Teta, zelo rada spim drugje. - Jaz tudi.
Nikoli nisem prespala pri prijateljici kot otrok.
- Nikoli? - Ne.
Zakaj ne?
Malo starejša sem bila od tebe, ko sem bila že samostojna.
Vse sem morala početi sama.
Srhljivo.
- Nikoli ne boš sama, Gabrielle. - Obljubiš?
Ja.
Ker imaš mene in očeta.
- In gospoda Clauda. - Ja.
In gospoda Clauda.
- Vedno me prosite za odkritost. - Ja, tako je najbolje.
André.
Vaše stanje je hudo in se slabša.
Nemogoče. Vsa vaša navodila upošteva.
Počiva. In še več bo počival.
Kupila bom svetlo in mirno posest. Popoldne bomo podpisali pogodbo.
Tuberkulozo je težko pozdraviti.
Toda kolega na Danskem razvija poskusno zdravljenje,
ki je uspešno.
- Potem mora André k njemu. - Kaj bova rekla Gabrielle?
Da si bolje.
Lelong hoče še razgovorov z oblikovalci. Vaš prvi je ob enih.
Z mladim italijanskim krojačem Pietrom.
Neusmiljeni ste. Dan ima le 24 ur. Oblikovati bi moral.
Ga. Zehnacker, prosim, govorite s tem Italijanom. Prosim.
Ime je spremenil v Pierre.
Kaj? Ne, enega Pierra ne moremo zamenjati z drugim.
Pa ga kličite s priimkom. Cardin. Mislim, da je nadarjen.
- Pa ga vzemite. - Ena ura.
Ne oblikujem le klobukov, kril in večernih oblek.
- Gospod Pierre Cardin. - Čutno je.
MOJSTRSKI KROJAČ
In surovo.
Ja. G. Cardin, ste narisali, ukrojili in sešili ta blazer?
Gospod.
Šivam od sedmega leta.
To znam veliko bolje kot dihati.
Vzemite me, pa bom oblikoval in šival oblačila, o katerih sanjate.
Ne, ne.
Preverite šive.
Za to živim.
Ste vedno tako navdušeni?
- G. Dior, trenutek, prosim. - Ja.
Sploh hočem vedeti, kaj se dogaja tu?
Kakor želite.
G. Cardin, zelo zabavni ste.
Kmalu se bomo odločili.
Veseli me, da sem spoznal vas in vaš talent.
- Sem dobil službo? - G. Dior se že mesece ni smejal.
- Oblecite se. - Ja.
Zjutraj me je klical Georges Vigouroux.
Georges. Oblikovalce išče. Vprašal me je, ali koga poznam.
Vprašal me je tudi, ali imaš pogodbo z mano.
Več mesecev je minilo. Še vedno nisi podpisal moje ponudbe.
- Bi rad boljše pogoje? Več denarja? - Ne, ni to.
Med vojno sem skrbel, da posel teče, da bi skupaj prišla do tega trenutka.
Za Catherine gre. Domov prihaja.
Res?
Oddahnil sem si. Zakaj mi nisi povedal? Kdaj?
Ni natančnega datuma.
Toda ko bo prišla, bom potreboval čas, da ji pomagam,
kolikor ji bom mogel.
Pridi. Nekaj ti bom pokazal.
Poglej vsa ta naročila, ki smo jih dobili. Preberi.
Potrebujem tvojo ustvarjalnost in eleganco.
Zelo hvaležen sem.
Hočeš nasvet? Zakoplji se v delo.
Ne čakaj, da neznano postane znano, medtem ko leta bežijo.
- Vrnila se bo. - Tega ne veš.
Nočem biti brezčuten in nočem, da nehaš upati.
A tega ne moreš vedeti. Mojo pogodbo imaš že štiri mesece in pol.
Čas je, da se zavežeš, ali pa bom moral poiskati mlajše.
Moraš podpisati. Zdaj.
Kaj praviš, ljubica?
- Najlepša hiša. - Potem jo bom kupila.
- Zdravo, dragi moji! - Zdravo!
- Oprostite za zamudo. - Gabrielle je hiša všeč. Vzeli jo bomo.
Oprostite, govorila sem s prodajalci.
Očitno je manjša težava. S prenosom sredstev z vaše francoske banke.
Nemogoče.
ne dovoli prenosa vašega premoženja v tujino.
- Teta, vidiš razgled? - Naj to uredi odvetnik.
Pokličite mojega odvetnika Renéja de Chambruna.
Pridobil bo dovoljenje moje züriške banke.
Ne gre tako zlahka. Prodajalca imata še druge ponudbe.
Lahko govorim z njima?
Coco, ni vredno vznemirjanja. Drug dom bomo našli.
- Ne moremo živeti tu? - Rešili bomo težavo.
Trdna valuta. Lahko plačate v gotovini?
Prodaja premoženja ne bi bila dobra za posel.
To ni poslovna odločitev, ampak življenjska.
Kot prijatelj ti pravim, da je trg preveč volatilen za to.
André potrebuje hišo za okrevanje.
Plačuješ me za nasvete.
Danes te plačujem, da narediš po mojem. Prodaj vse, da zbereš vsoto.
Potrebujem gotovino. Potrebujem to hišo. Prodaj.
Oprostite, da motim. Lahko dobim vaš časopis, ko končate?
Seveda.
Ste dobro?
Ta taborišča... To, kar govorijo o njih...
Moja hči je v taborišču.
Vendar bo preživela. Vem, da bo.
Bo.
Po nakupovanju
bi si lahko privoščili torto in kamilični čaj, hm?
Jebenti!
Gospodična, že pet minut se dišavite.
Kupite ali odidite.
- Polovico stekleničke ste porabili. - Torej jih pričakujete še ducat?
Ta teden. In še štiri ducate v stričevo trgovino.
Vem, da je pomanjkanje Chanela 5.
Gotovo je ponaredek.
Prepričan sem, da gdč. Chanel dobro varuje svoj posel
- pred ponaredki. - Vseh 60 stekleničk bom kupila.
Pošljite jih v Hotel Beau Rivage.
- Vse? - Ja, vse.
- Na katero ime pošljem račun? - Na gdč. Coco Chanel.
- Coco Cha... - Takoj. To bom obdržala.
Hvala. Gabrielle.
- Ne vpletaj se ta hip v to. - Kdo izdeluje moj parfum, René?
Wertheimerja. V New Jerseyju sta odprla obrat.
Poskušam ugotoviti, kaj se dogaja, a me ne kličeta nazaj.
Toži ju.
Ne podcenjuj maščevalne sle Francozov. Maščujejo se vsem, povezanim z nacisti.
- To so laži. - Tvoj poskus uporabe arijskih zakonov,
da bi prekinila družabništvo z njima, ni ostal neopažen.
- Skloni glavo, da ti je ne odsekajo. - Sama bom poklicala Pierra Wertheimerja.
Stopi proč od roba prepada.
Dovoli, da jaz uredim. André je bolan.
- Preživi čas z njim in nečakinjo. - Prav imaš.
Ne potrebujem še več težav. Utrujena sem.
Obljubi, da boš upoštevala moj nasvet. Na Wertheimerja gledajo kot na junaka.
- Pa name? - Nočem, da te sploh vidijo!
Nisem prodal delnic, kot si prosila, ker je neumno!
Halo?
Henri, nekaj vas bom vprašala in potrebujem odkrit odgovor.
Ste v zadnjih dveh letih izdelali kak parfum Chanel 5?
Saj ni bilo mogoče. Vzgajal sem cvetje, toda vojna...
Zanima me samo, ali ste kako izdelali Chanel 5.
Ne, nobenega.
Vseeno sem v Švici v prodaji našla 60 stekleničk.
Wertheimerja. V New Jerseyju izdelujeta moj parfum.
Poslala vam jih bom. Hočem vedeti, kaj je v njih.
- Boste lahko ugotovili? - Ja. Toda 60 stekleničk...
Prosim, zavarujte pošiljko. Veliko je vredna.
Christian, malo sem vinjen...
- A moram povedati resnico. - Nikar.
Grdo napako si naredil, to moraš vedeti.
Ves čas delam napake.
Pravkar sem jo naredil. Dotočil sem ti.
Ne bomo si opomogli.
- Ne, ne. - Tako je.
Ker si me zavrnil. Prosil sem te, da ustanoviva modno hišo.
Zdaj lahko povem, da sem zbral 100.000 frankov.
- To! - Na tvoje zdravje.
Slišal sem, da ti je denar dala neka gospa.
Ne, nisi šel na drugo stran.
Ne, cipa! Kdo je?
Njegova mamica.
Ne!
- Denar je denar. - O ne!
Mamici gotovo ne bi bilo všeč, da se Pierre naslaja.
Nikoli. Razen če bi bil tu Lelong.
Z veseljem bi mu pomolil pod neumni izmaličeni nos.
- Privoščim ti, Pierre. - Ja, to res ni kar tako.
Ni kar tako? Vedno si tako zadržan.
- Meniš, da tega nisem vreden? - Zadržan?
Tako dober si, tako pretkan, tako vzvišen.
Ne ostani pri Lelongu.
Kdo tu meni, da je pametno, da Christian dela za tega šarlatana
- do smrti? - Pierre, daj no.
Nočem, da ti ta ogabni blefer krade talent.
Nočem žaliti tvojega šefa Boussaca, kralja bombaža, toda zapomnite si:
Pierre Balmain bo kmalu kralj mode.
Takoj ko se poščijem.
Zdaj sem se spomnil. Ali si na razgovorih zavrnil koga,
ki bi lahko prevzel moj položaj pri Philippu in Gastonu?
Ja, zelo nadarjen mož.
Zelo živahen. Lelong ga noče.
Takoj ga vzemi!
Kako mu je ime?
Pietro. Ampak smo mu ime spremenili
v Pierre.
Ne, ne, ne.
Pierre je lahko le eden.
Torej... Lelong ti je postavil rok za podpis?
Rekel sem mu, da hočem možnost, da neham, če me bo potrebovala.
Christian.
- Če te bo kdo potreboval? - Catherine.
Ko se bo vrnila.
Christian.
Predolgo je že tega, kar so jo odpeljali.
Vsi smo izgubili ljubljene v tej prekleti vojni.
- To moramo sprejeti. - To lahko rečete o sebi, ne pa o meni.
Ne drznite si.
- Tvoje življenje mora biti tvoje. - Saj je.
Halo?
Trenutek, tu je.
Tvoj oče.
Očka?
Ja.
Kaj? Kdaj?
Si prepričan? Jutri pridem k tebi.
Nekaj se je zgodilo.
Našli so jo.
Koga?
Catherine.
André?
Kaj se dogaja?
Je vse v redu?
Umirja se.
Dr. Webra bom poklicala.
- Huje zveni, kot je. - Tako bom naredila.
- Vem, da moram počivati... - Naj dr. Weber pove, kaj je najbolje.
Na kosilo ga bom povabila.
- Kdaj dobiš ključe svoje hiše? - Naše hiše.
Kmalu. Na denar čakam.
Pozabil sem. Tvoj voznik je omenil, da že dolgo ni dobil plačila.
Ti je to rekel?
- Saj lahko počaka. - Si mu sploh kaj plačala?
Seveda, mesece me vozi.
Le zadnje tedne nimam dovolj gotovine.
- Tu sta. - Dobri zdravnik.
Prisedite.
Kdaj bo dr. Lehmann začel zdraviti Andréja?
Žal ne bo prišel v Švico.
Ste mu povedali, kdo sem in koliko plačam?
Oja, sem. Dobra novica je, da je v Parizu.
- Tam lahko zdravi Andréja. - Ne bom te zapustil.
- Je Lehmann najboljša možnost? - Edina.
André, če bi šlo zame, bi šel v Pariz.
Potem bo šel.
Ne skrbi zame.
Našli so jo, kako se potika v bližini Dresdna.
Pobegnila je med maršem smrti od taborišča do taborišča.
Pobrala jo je zavezniška vojska.
Prišla naj bi čez dan ali dva. Toda...
- Kaj je? - S francoskega ministrstva pravijo,
da številni umrejo med prevozom.
Hočem, da jo sprejmeš. Moje srce tega ne bi preneslo.
Tako daleč je prišla, gotovo bo naredila še nekaj zadnjih korakov.
Pa rože prinesi.
Menda jim ljudje prinesejo španski bezeg.
Prinesel ga bom.
Skuhal ji bom najljubšo večerjo.
Christian.
Prav si imel ves ta čas.
Ohranjal si upanje, medtem ko je moje umrlo.
Gospe in gospodje, mirno se pomikajte v zgornje nadstropje.
Gospe in gospodje, prišli bodo čez deset minut.
Deset minut.
Stopite naprej.
Auschwitz.
- Ime? - Catherine Dior, D-I-O-R.
- Potrpite. - Catherine je moja sestra.
Našli so jo pri Dresdnu. V Ravensbrücku je bila.
- Sprostite prehod. - Vidim njeno ime.
Prihajajo. Počakajte ob strani.
Kar naprej.
Vstanite, otroci domovine,
dan slave je prišel!
Proti nam je tiranija
vzdignila krvave zastave,
vzdignila krvave zastave.
Slišite na poljih
tuleče strahovite vojake?
Prihajajo med vas,
rezat vratove vaših sinov, družin!
K orožju, državljani!
V bataljone!
Korakajmo, korakajmo!
Naj teče kri...
Beatrice! Beatrice Fuzet!
- Catherine! Catherine Dior! - Dubois!
- Sylvie! - Pomirite se.
Jean Dubois!
Catherine! Catherine!
- Tam je. Tja moram. - Pomirite se.
Beatrice Fuzet!
Je še kaj potnikov? Še ljudi?
Žal mi je, vlaki so prazni. Vsi so tu.
Sestra je bila na vlaku. Zakaj ni tu?
Zelo mi je žal, toda nekaj ljudi ni preživelo poti.
Precej smo jih izgubili. Pokojniki so tu.
Prosim, počakajte, da odidejo.
- Moje sestre ni. Morala bi biti na vlaku. - Ne moremo vedeti za vsakogar, kje je.
Moje sožalje.
Če bi hotela z nama v Pariz, bi šla.
Včasih, ljubica, je tudi kaj nemogoče.
Če bi naju imela rada...
- Rada vaju imam. - Ne, nimaš.
Gabrielle, nikoli ne reci tega.
Ne verjamem ti.
Tudi g. Claude ti ne verjame. Tudi on hoče, da greš.
G. Claude je plišasta žival. Ničesar noče.
V Parizu me nočejo. Morda me nikoli niso hoteli.
Obljubi, da boš poklicala, če boš kaj potrebovala.
Pazi nase.
Pridna bodi. To bo očku pomagalo ozdraveti.
- Boš tu, ko se vrneva? - Kam pa naj bi šla?
- Rada te imam. - Rada te imam.
Pojdi.
- Je ves parfum tu? - Ja, 59 stekleničk, ena se je razbila.
- Sem plačala zanjo? - Ne, odšteli so.
Peljite jih na tovorni vlak, ki odpelje čez eno uro.
Kurir jih bo odnesel Henriju na jugu Francije.
Previdno. Saj veste, da so dragocene.
Vas smem zmotiti?
Že dva meseca nisem prejel plačila.
- Uredila bom. Zaprite prtljažnik. - Kdaj?
Prosim?
Če si privoščite to, lahko, prosim, pomislite name?
Mislila bom na vas.
Ježeš. Gabriellin medvedek.
Imava čas, da ujameva njiju in tovorni vlak?
- Ne, na različnih krajih sta. - Ujela ju bova.
- Rajši ostanite tu, ker moram hiteti. - Nehajte govoriti in peljite.
Kako ste lahko to dovolili? Že osem mesecev me vozite po Švici.
Do zdaj bi se že lahko spoznali na motor.
Clauda ne bova nikoli pripeljala Gabrielle.
Kako boste parfum peljali na vlak?
Hojla!
Pozdravljena. Obtičala sva.
Ali se spoznata na motorje bolje kot Conrad?
Ubogajte ju.
- Ne dajte jima avta! - Na kolena!
- Stojte! - Stojte!
Ne dajte jima avta!
Ne, ne ustreli je.
- Prosim, ne ustrelite me. - Ne ustreli je.
- Ne bi smela biti tu. - Pa je.
- Ju poznate? - Ne streljaj.
Življenje mu dolgujete, gospodična. Gremo.
Žal mi je. Rekel sem vam, da potrebujem denar za dolgove.
Tako ali tako so ponaredki. Smrdijo.
Usmradite svojo ženo.
Ko bi mi le plačali!
Pezde.
Prosim! Prosim!
O bog.
Prosim! Prosim!
Prosim!
Prosim! Me ne vidite?
Kaj?
Louis, kdo je to?
Ljubi bog, gospodična.
- Kaj se je zgodilo? Ste dobro? - Dobro sem. Težave z avtom.
- Coco. - René.
Kdaj si prispel?
André me je prosil, naj poskrbim, da ne boš rinila v težave. Prepozen sem.
- Pomagal ti bom. - Ne dotikaj se me.
Potrebujeva več dokazov proti Wertheimerjema.
Tega boja še ne moreva dobiti.
Nočem boja.
Ne moreš tožiti Judov.
Hočem vojno.
Toži jih, jebenti.
Catherine se ne bo vrnila.
Razumete?
- Motili ste se. - Prišla bo.
- Vendar ona ni odgovor. - Vlak je prišel, a ni bila na njem.
Christian, poslušajte resnico.
Ko sem vas spoznala, ko sem se dotaknila vaše roke, sem videla vrt.
Svet, pokrit s cvetjem. Prerasel.
Nekaj imam za vas.
Kaj je to?
Dokler ga boste imeli, se bo Catherine vrnila.
Nehajte to govoriti!
Nehati moram misliti na to.
Umrla je. Ne bo se vrnila.
Taka je moja prihodnost.
Christian, le sporočilo sem prenesla.
Govorim, kaj je, kaj bo.
Zbogom, gospa.
Georges, tu Christian.
Premišljeval sem...
Boussac hoče, da vodim Philippa in Gastona, ne?
Rad bi se pogovoril.
Pokliči ga in se dogovori za sestanek.
Hvala, Georges.
Pred 25 leti sem z barvnim bombažem začel revolucijo.
PROIZVAJALEC TEKSTILA NAJBOGATEJŠI FRANCOZ
Videl sem možnost. Ne kličejo me več Marcel Boussac.
Postal sem kralj bombaža.
Zanimanje, zagnanost, tveganje. Tako se začne.
Imeti moraš svoje ideje.
Tega Nemci niso razumeli.
Vse so vzeli in se pretvarjali, da je od nekdaj njihovo.
Česar niso mogli ukrasti, so pomendrali ali uničili.
Tako se ne posluje.
Mogoče ne znam narediti obleke,
znam pa služiti. Že od nekdaj.
Izvolite.
- Georges pravi, da potrebujem vas. - Georges je prijazen.
Zelo vas hvali. Pravi, da ste močni in odločni.
Torej bi radi vodili Phillipa in Gastona?
- No? - Bel španski bezeg.
To so rože, ki smo jih prinesli preživelim. Oprostite.
Slišal sem. Prvi prišleki iz taborišč.
Žalujete za nekom.
Ves čas se sprašujem...
Kako iti naprej?
Kako jim odpustiti?
Odpustiti sebi?
Človeštvu?
Stal sem na hodniku, ko so se preživeli opotekli noter.
Pomislil sem:
"Nemogoče."
V očeh se jim je kazal obup.
Vsi smo ga čutili.
Zdaj se širi po ulicah. Kot plenilec.
Kmalu bo povsod.
Poznam vojno, g. Dior. Ampak kaj predlagate?
Mojo modno hišo.
- Prosim? - Dajte mi mojo hišo.
Svojo modno hišo hočete?
Samo tako bom to srčno bolečino spremenil v...
Vrnitev k veselju.
To predlagam.
Ljudje morajo spet čutiti. Spet morajo sanjati.
Spet morajo živeti. Mi pa jim lahko ustvarimo nov svet.
Postavimo jim čudovit vrt.
To pa so morda semena.
Še nikogar nisem slišal tako govoriti. Nadaljujte.
Jacques, si doma?
Zanimivo novico imam.
Christian? Hvala bogu, da si doma.
Klical sem te k Boussacu, toda...
Pravkar je prišla.
Zdravnik je na poti.
Prevedla Lorena Dobrila