VALÓS ESEMÉNYEK ALAPJÁN
Csak ő létezik És számára csak én ezen a Földön
Ezt mondta nekem
Életére esküdve
És ha meglátom
Legbelül érzem
Dobbanó szívemet
Bravó!
Drága barátaim, megtisztel, hogy ma itt lehetek önökkel.
Bőven van mit ünnepelnünk.
Ám gyászolunk is.
Most a segítségüket kérném.
A következő dal azoknak szól, akik elvesztettek valakit a háborúban.
Aki gyászol valakit, az kérem, álljon fel!
Christian!
Nem, nem bírok.
- De Catherine-ért. - Én nem gyászolok.
Catherine haza fog térni.
Akkor az én kedvemért! Az apámért!
Állj mellém!
Odavoltunk egymásért
Akár minden szerelmes
Aztán egy nap elhagytál engem
Azóta egyre csak fáj szívem
Téged látlak az égbolton
Téged látlak mindenhol
Boldogságom, napsugaram
Éjjelem, nappalom, üde hajnalom
Mindenhol ott vagy Hiszen szívembe zártalak
Mindenhol ott vagy Hiszen boldogságom te vagy
Minden e földön
És ez
Csodálatos
Christian! Jacques!
Georges!
Milyen jól festesz ma!
Úgy örülök neked!
- Georges! - Imádtam a munkádat...
TERVEZŐ, VÁLLALKOZÓ
...a Théâtre de la Mode-on, hadd mondjam el!
- Kedves vagy. - Egyszerűen lenyűgöző volt!
Visszahoztad a párizsi divat dicsőségét!
Georges, túlzol!
A bájolgásom nem céltalan.
Épp keresek... Cigarettát?
- Nem, köszönöm. - Nem.
Épp új tervezőt keresek, aki átveszi a helyemet a Philippe & Gastonnál.
Boussac vezető pozícióba léptetett elő.
Te tudsz valakit?
Georges, miért beszélsz az üzletről
Mademoiselle Piaf szívbe markoló előadása után?
Te sosem nyugszol, Georges?
Boussac nem alszik, így én sem.
Fárasztó lehet.
Az. És most a pótlékomat keresem.
Igaz, hogy Balmain kilépett?
Nos... Nem, elment, hogy saját házat alapítson.
Így Lelong megkért, hogy hallgassak meg más tervezőket
a helyére.
Akkor a sors hasonló feladattal áldott meg minket.
Olybá tűnik.
Tehát, ha meghallgatok egy tervezőt,
aki nem felel meg a mi stílusunknak,
de a tiéteknek igen, akkor szólok.
Kérlek! Dobd ide nekem a koncot!
Mindenesetre a legjobb jelöltet ott láthatod a tükörben.
Nem, én nagyon elégedett vagyok Lelongnál.
Hát jó.
LAUSANNE, SVÁJC
Néném, úgy szeretek máshol aludni!
Örülök, hogy itt vagy.
Tudtad, hogy én sosem aludtam ott másnál, amikor kicsi voltam?
- Soha? - Soha.
Miért?
Úgy a te korodban lehettem, és teljesen magamra maradtam.
Mindent egyedül kellett csinálnom.
Az olyan ijesztő!
Te sosem maradsz magadra, Gabrielle.
Megígéred?
Meg.
Mert az apukáddal mindig vigyázni fogunk rád.
És Monsieur Claude is.
Igen.
Monsieur Claude is.
Ön mindig őszinteséget vár el tőlem.
Igen, az a legjobb.
André...
a betegsége súlyos, és egyre romlik az állapota.
Az nem lehet! Betartja minden utasítását.
Sokat pihen. És még többet fog.
Veszek egy házat, ahol fény és nyugalom lesz.
Ma délután ütjük nyélbe a szerződést.
A tuberkulózist nehéz visszafordítani.
De van egy kollégám Dániában,
aki kísérleti kezeléseket folytat,
némi sikerrel.
Akkor André is megkapja.
Mit mondunk Gabrielle-nek?
Hogy jobban vagy.
Monsieur Lelong megkért, hogy ma is hallgassunk meg pár jelöltet.
- Ne most! - Az első interjú egy óra múlva lesz,
egy fiatal olasz szabóval, Pietróval. Nemrég költözött Párizsba.
Szánjon meg! Tudja, milyen rövid a nap!
Dolgoznom kell. Terveznem.
Madame Zehnacker... Nem... Kérem, kérem, intézze el ezt a...
hogyishívják olaszt!
Könnyű megjegyezni a nevét, „Pierre”-re változtatta.
Micsoda? Nem, nem, kizárt, hogy egy újabb Pierre-ünk legyen.
Akkor szólítsa a családnevén! Cardin.
Szerintem tehetséges.
Akkor vegye fel!
Egy óra múlva.
Én nem csak kalapokat, szoknyákat és estélyiket készítek.
Monsieur Pierre Cardin!
Egészen szexuális, nemde?
SZABÓMESTER
Szinte harapható.
Igen. És mondja, Mr. Cardin, ön tervezte, szabta és varrta ezt a blézert?
Monsieur, én már hétéves korom óta szabok.
Olyan természetes nekem, mint a lélegzetvétel.
Fogadjanak fel, és én megvarrom a legnagyobb álmait!
Ne!
Nézze meg az öltést, a varrást!
Nekem ez a hitvallásom.
Mindig ennyire izgatott?
Monsieur Dior, egy percre, ha szabad!
Igen, hogyne.
Tudni akarom egyáltalán, hogy mi folyik itt?
Azt önnek kell megmondania.
Monsieur Cardin, ön nagyon szórakoztató egyéniség.
Hamarosan meghozzuk a döntést.
Örülök, hogy megismerhettem önt és a tehetségét is!
Az enyém az állás?
Monsieur Diort hónapok óta nem láttam nevetni.
- Vegye vissza a nadrágját! - Igenis.
Georges Vigouroux telefonált ma reggel.
Georges.
Igen. Épp tervezőket keres, megkérdezte, tudok-e ajánlani.
Azt is megkérdezte, hogy szerződésben áll-e velem.
Hónapok teltek el, Christian.
Még mindig nem írta alá az ajánlatomat.
Jobb feltételeket akar? Több pénzt?
Nem. Nem erről van szó, monsieur.
Azért tartottam ki a háborúban,
hogy együtt elérkezhessünk ehhez a pillanathoz.
Catherine miatt.
Haza fog jönni.
Tényleg?
Úgy örülök! Miért nem szólt? Mikor?
Nem, nincs pontos dátum.
De amikor hazajön, kelleni fog az idő, hogy segíthessek neki,
amiben tudok.
Jöjjön ide! Mutatok valamit.
Nézze ezt a sok leadott rendelést!
Olvasson bele!
Szükségem van a kreativitására, az eleganciájára.
Hálás vagyok.
Azt tanácsolom, hogy foglalja el magát!
Ne hagyja, hogy elrepüljenek az évek az ismeretlenre várva!
- Vissza fog térni. - Ezt nem tudhatja.
Nem akarok durva lenni, és nem azt mondom, hogy ne reménykedjen,
de egyszerűen nem tudhatja.
Már négy és fél hónapja áll önnél a szerződésem.
Ideje elköteleznie magát, vagy muszáj lesz elővennem a következő generációt.
Alá kell írnia. Most.
Mit szólsz, drágám?
Ez a kedvenc házam az egész világon!
Akkor megveszem.
Sziasztok, kedvesek!
Szia!
Bocsáss meg, hogy késtem!
Gabrielle-nek tetszik a ház. Megvesszük.
Bocsáss meg, de most beszéltem az eladókkal!
Úgy tűnik, apró probléma adódott
a francia banktól történő pénzfelvétellel.
Az lehetetlen.
A francia kormány nem engedi, hogy külföldre vidd a pénzedet.
Coco néni, megnézted már a kilátást?
Majd az ügyvéded elintézi.
Igen. Hívd fel az ügyvédemet, René de Chambrunt!
Majd ő szerez fizetési ígérvényt a zürichi számlámról.
A hitelezést nem olyan könnyű elnyújtani, kedvesem.
Az eladók más ajánlatokat is fontolgatnak.
Hadd beszéljek velük személyesen!
Coco, nem éri meg a stresszt. Keresünk egy másik házat.
Nem lakhatunk itt?
Mi oldaná meg ezt a problémát?
A pénz.
Van készpénzed?
A részvényeid eladása nem tenne jót az üzletnek, Coco.
Ez most nem üzleti döntés. Hanem magánéleti.
Nos, barátodként azt mondom,
hogy most nagy a volatilitás a piacon az eladáshoz.
Kell a ház André gyógyulásához.
Ügyvédedként pedig a tanácsomért fizetsz.
Ma meg azért, hogy az enyémet kövesd!
Add el, amit kell, René!
Kell a pénz. Kell ez a ház. Intézd el!
Elnézést a zavarásért!
Megnézhetem az újságját, ha végzett vele?
Természetesen.
Madame, jól érzi magát?
A táborok...
Amit mondanak róluk...
A lányom is egy táborban van.
De rendben lesz. Tudom.
Igen.
A vásárlás után arra gondoltam,
ehetnénk egy sütit egy kis kamillateával. Hm?
Azt a rohadt!
Mademoiselle, már öt perce fujkálja azt a parfümöt!
Vegye meg vagy menjen el!
Kérem, hagyja abba! Már a fél üveg hiányzik.
Tehát azt mondja, hogy még egy tucatnyi üveget vár?
Ezen a héten. A bácsikám boltjába további négy tucatot várunk.
Ami azt illeti, tudom, hogy most hiánycikk.
Bizonyára hamisítványok.
Na de kérem! Mademoiselle Chanel biztosan hét pecsét alatt őrzi az üzletét,
hogy kivédje a hamisítványokat.
Megveszem mind a 60 üveget.
Küldje el a Hotel Beau Rivage-ba!
- Mindet? - Igen, mindet.
- Milyen névre állítsam ki a csekket? - Mademoiselle Coco Chanel.
Coco Cha...
Azonnal küldesse el! Ezt pedig most elviszem.
- Köszönöm. - Igen.
Gabrielle!
Ne ártsd bele magadat!
Ki gyártja most a parfümömet, René?
Wertheimerék.
Van egy gyáruk a New Jersey-i Hobokenben.
Próbálom kinyomozni, hogy csinálják, de nem válaszolnak a megkeresésemre.
Pereld be őket!
Ne becsüld alá a franciák bosszúvágyát!
Elégtételt akarnak venni mindenkin, akinek náci kapcsolatai vannak.
Hazugság.
Az árja törvényeket akartad használni Wertheimerék ellen,
ezt nem felejtették el.
Ha most kidugod a fejed a rejtekedből, akkor levágják.
Akkor magam hívom fel Pierre Wertheimert.
Kérlek, ne játssz a tűzzel!
Hagyd rám az ügyet!
André nincs jól.
Inkább vele és a drága unokahúgoddal foglalkozz!
Igazad van.
Nem kell a több baj. Elfáradtam.
Mondd, hogy most követed a tanácsomat!
Wertheimerék igazi túlélők. Hősnek tartják őket.
És én?
Téged semminek se tartsanak!
És nem adtam el a részvényeket, mint kérted, mivel butaság lett volna.
Halló?
Henri? Most kérdezek valamit, amire őszinte választ várok!
Gyártottál No. 5-ot az elmúlt két évben?
Nem volt rá lehetőség.
Próbáltam virágokat ültetni, de a háború...
Csak azt akarom tudni, hogy gyártottál-e vagy csomagoltál-e No. 5-ot.
Nem. Egyet sem.
Mégis találtam 60 üveget belőle egy svájci boltban.
Wertheimerék állnak mögötte.
Hobokenben gyártják a parfümömet, de nem tudom, hogyan.
Elküldöm neked.
Tudni akarom, mi van benne, milyen formulát használnak.
Meg tudod állapítani?
Meg. De 60 üveg...
Nagyon óvatosan kell szállítani őket, kész vagyont érnek.
Christian,
lehet, egy kicsit már becsíptem, de...
- mondok valamit. - Jaj, ne! Kérlek!
Tudd, hogy szörnyű hibát vétettél!
- Hibát? Azt folyton. - Igen.
Most is vétettem egyet.
Újratöltöttem a poharadat.
Mi lesz velünk így? A...
- Igen. - Nem, nem, azért, mert visszautasítottál.
Könyörögtem, hogy társulj velem.
De most már kijelenthetem, hogy kaptam 100 000 frankot.
- Igen. Igen. - Éljen, éljen!
Úgy hallottam, egy bizonyos hölgynek köszönheted.
Ugye nem egyenesedtél ki? Nem.
Te szajha! Ki az?
Anyuci.
Ne!
- Hát, a pénz az pénz. - Jaj, ne!
Anyuci biztos nem örülne neki,
hogy a fia itt villog a pénzével.
Nem, azt soha! Csak ha Lelong is itt lenne.
Neki szívesen dörgölném az otromba, kampós orra alá.
Örülök a sikerednek, Pierre.
Igen, ez már tényleg valami. Tényleg.
Valami?
Te mindig szűkszavú vagy, drága Christian!
Szerinted nem érdemlem meg?
Én... Szűkszavú? De...
Oly ügyesen játszol a szavakkal! És maradi vagy.
Ne tarts ki Lelongnál!
Ki gondolja úgy, hogy Christiannak jó ötlet
a sarlatánnál folytatnia a munkát
- az élete végéig? - Pierre, ugyan...
Ne pocsékold el a tehetségedet annál a vámpírnál! Ő csak ellopja.
Minden tisztelem a főnöködé, Mr. Boussacé,
a pamutkirályé, de megmondom előre:
Pierre Balmain lesz a couture királya!
Miután pisiltem.
Jut eszembe!
Volt bárki az interjúkon, akit lealáztatok vagy elküldtetek,
és alkalmas lenne a volt pozíciómra a Philippe & Gaston vezető tervezőjeként?
van egy tehetséges fiatalember, nagyon lelkes.
Lelong... nem akarja.
Akkor azonnal vegyétek fel!
Hogy hívják?
Pietro. Pietro, de megváltoztatta
Pierre-re.
Nem, nem, nem, nem, nem, nem, nem.
Két Pierre nem fér meg egy csárdában.
És akkor Lelong ultimátumot adott?
Megmondtam neki, hogy dolgozok,
- de kell a szünet, ha kellek neki. - Christian!
Kinek kellesz?
Catherine-nek.
Amikor visszajön.
Christian!
Már sok idő telt el azóta, hogy elvitték, és...
Mind elvesztettünk valakit ebben a rohadt háborúban.
- Bele kell törődnünk. - Ezt mondhatjátok
magatokról, de rólam ne merészeljétek!
Ne merészeljétek!
- Neked kell irányítanod az életedet. - Én irányítom.
Halló?
Igen, pillanat! Itt van.
Az apád.
Papa?
Igen.
Micsoda?
Mikor?
Ez biztos?
Holnap elmegyek hozzád.
Történt valami.
Megtalálták.
Kicsodát?
Catherine-t.
André?
Mit csinálsz odabent?
Jól vagy?
Már csillapodik.
Elküldök dr. Weberért.
- Csak kívülről tűnik rossznak. - Nincs vita.
- Coco, tudom, pihennem kell, de... - Majd dr. Weber eldönti,
mi a legjobb neked.
Megkérem, hogy ebédeljen velünk.
Mikor kapod meg a kulcsot az új házadhoz?
A mi házunkhoz.
Hamarosan. Még várok a pénzemre.
Elfelejtettem mondani.
A sofőröd szólt, hogy egy ideje már nem kap fizetést.
Ezt mondta?
Várhat.
- Coco, fizettél neki egyáltalán? - Persze! Már hónapok óta furikáz engem.
Csak mostanában nem volt nálam készpénz.
- Hát itt vannak! - Doktor úr!
Üljön le!
Nos, dr. Lehmann mikor jön ide, hogy Andrét kezelje?
Sajnos nem akar Svájcba utazni.
Említette, hogy ki vagyok, és mennyit fizetek?
Említettem. De a jó hír az, hogy épp Párizsban van,
és ott szívesen fogadja Andrét.
Nem hagylak itt.
Lehmann a legjobb opciónk?
Az egyetlen opciónk.
André, az ön helyében
én elmennék Párizsba.
Akkor így is lesz.
Miattam pedig ne aggódj!
Egyedül találtak rá Drezda mellett.
Megszökött egy erőltetett menetből két tábor között.
A szövetségesek hozták el.
A tervek szerint napokon belül itt lesz. De...
Mi a baj?
A francia minisztérium mondta...
hogy sok ember meghal utazás közben.
Menj ki elé!
Én nem élném túl, ha...
Kitartott eddig. Az utolsó lépéseket is ki fogja bírni.
És vigyél neki virágot!
Úgy hallottam, orgonát visznek a visszatérő rokonoknak.
Viszek virágot.
És elkészítem a kedvenc ételét is.
- Christian... - Hm?
...végig neked volt igazad...
benned élt a remény, amikor bennem már kihunyt.
Hölgyeim, uraim, menjenek fel az emeletre!
Szépen, sorban!
Hölgyeim és uraim, tíz perc múlva érkezik a vonat.
Tíz perc.
Jöjjenek!
Auschwitz.
- Név? - Catherine Dior, D-I-O-R.
Türelem, hölgyek, urak!
Catherine a húgom.
Drezda mellett találtak rá. Ravensbrückben volt.
Ne állják el az utat!
Igen, látom a nevét.
Hamarosan megérkeznek. Várjon ott, oldalt!
Menjenek tovább!
Előre, országunk népe
Ma diadal vár ránk
Ellenünk tört a zsarnokság
Zászlaja vérben ázva
Halljátok már a vidéken
A galád katonák üvöltését?
Egyenesen ránk törnek
Fiaink, lányaink életére
Fegyverbe hát!
Álljatok hadba
Előre, előre!
Hadd folyjon...
Beatrice! Beatrice Fuzet!
- Catherine! Catherine Dior! - Dubois!
- Sylvie! Sylvie! - Nyugodjanak meg!
Jean Dubois!
Catherine! Catherine!
Látom. Engedjenek oda!
Nyugodjanak meg!
Beatrice! Beatrice Fuzet!
Van még több utas? Több ember?
Elnézést, uram, kiürült az összes kocsi. Mindenki leszállt.
A húgom a vonaton volt. Miért nincs itt?
Nagyon sajnálom, uram, de néhányan nem élték túl.
Sokan odavesztek az úton. Itt vannak a holttesteik.
Uram, kérem! Várjon, amíg leveszik!
A húgom nincs itt.
Itt kéne lennie. Rajta volt a vonaton.
Lehetetlen mindenkit megtalálni.
Őszinte részvétem, uram!
De ha el akarnál jönni velünk Párizsba, akkor jönnél.
Drágám, van, hogy valami nem lehetséges.
Ha tényleg szeretnél minket...
- Én szeretlek titeket. - Nem is.
Gabrielle, nem szabad ilyet mondani!
Nem hiszek neked.
Monsieur Claude sem hisz neked. Ő is azt akarja, hogy gyere.
Monsieur Claude egy plüssjáték. Nincsenek vágyai.
Nem mehetek. Nem látnak szívesen Párizsban. Talán sosem láttak.
Ígérd meg, hogy felhívsz, ha bármi van!
Nagyon vigyázzatok magatokra!
Légy jó! Úgy apa is jobban gyógyul.
- Itt leszel, ha visszajövünk? - Hol máshol lennék?
- Szeretlek. - Szeretlek.
Menj!
Minden parfüm itt van?
Igen, mademoiselle, 59 üveg. Egy eltört a szállításkor.
És kifizettették?
Nem, mademoiselle. Levonták a számláról.
Induljon el azonnal, hogy elérje a tehervonatot egy óra múlva!
Egy küldönc várja a csomagot, hogy elvigye Henrinek Dél-Franciaországba.
Vigyázzon rájuk! Tudja, mennyire értékesek.
Beszélhetnék önnel?
Már két hónapja nem kaptam fizetést.
Majd el lesz intézve. Zárja le a csomagtartót!
De mikor?
Parancsol?
Ezt megengedheti magának, de az én fizetésemet nem?
Majd el lesz intézve!
Jézusom! Gabrielle mackója.
Belefér az időbe, hogy utánamenjünk a tehervonat előtt?
Nem hiszem. A másik irányba indultak.
Még elérjük őket.
Mademoiselle, inkább maradjon itt,
- gyorsan kell mennem! - Ne beszéljen, indítson!
Hogy hagyhatta ezt?
Most már nyolc hónapja furikázik engem Svájcban.
Azt hinné az ember, hogy most már ismeri a motorját...
Így Monsieur Claude sosem ér oda Gabrielle-hez.
Hogy viszi el a parfümöket a vonathoz?
Hahó!
Jó napot! Elakadtunk.
Esetleg értenek az autómotorhoz? Mert Conrad nem nagyon.
Tegye, amit mondanak!
- A kocsit nehogy elvigyék! - Térdre, mindketten!
- Állj, mademoiselle! - Állj!
Ne hagyja, hogy elvigyék a kocsit!
Várj! Ne! Ne lődd le!
- Kérem! Ne lőjön le! - Ne lődd le!
- Nem kéne itt lennie. - De itt van.
Ismeri őket?
Mondom, ne lőj!
Az életével tartozik neki.
Menjünk!
Sajnálom, mademoiselle. Mondtam, hogy kell a pénz a tartozásomra.
Amúgy is hamisak. Büdösek.
Locsolja le vele a nejét!
Bárcsak kifizetett volna!
Maga féreg!
Kérem!
Istenem!
Kérem!
Kérem! Hát nem lát?
Szavamra!
Louis, ez meg kicsoda?
Szent egek, mademoiselle!
Mi történt magával? Jól van?
Jól vagyok. A... Elromlott a kocsi.
- Coco! - Hm?
Ó, René!
Mikor értél ide?
André kért meg, hogy nézzek rád, nehogy bajod essék.
Úgy tűnik, elkéstem.
- Hadd segítsek! - Ne érj hozzám!
Coco, több bizonyítékra van szükség Wertheimerék ellen.
Ezt a harcot még nem nyerhetjük meg.
Nem harcolni akarok.
Zsidókat nem perelhetsz be.
Én háborút akarok.
Pereld be a rohadékokat!
Catherine nem jön vissza.
Érti?
- Tévedett. - Itt lesz.
De nem ő a válasz.
Nem volt rajta a vonaton.
Christian, elmondom az igazságot.
Egy kertet láttam önben.
Amikor először önhöz értem, egy kertet láttam.
A virágba borult földet. Teljesen benőtte.
Adok önnek valamit.
Mi ez?
Amíg ezt viseli, Catherine vissza fog találni önhöz.
Ne mondogassa már ezt!
Nem reménykedhetek többé.
Elment. Nem jön már vissza.
Ez a jövőm.
Christian, én csak közvetítek.
Az igazságot mondom. A jövőt.
Isten önnel, madame!
Georges, itt Christian.
Gondolkoztam.
Boussac azt akarja, hogy én vezessem a Philippe & Gastont, igaz?
Beszélni akarok vele.
Hívd fel! Kérj egy találkozót!
Köszönöm, Georges.
Tudja, 25 évvel ezelőtt forradalmat indítottam
a színes pamut gyártásával.
TEXTILGYÁROS
Megláttam a lehetőséget, éltem vele.
FRANCIAORSZÁG LEGGAZDAGABB EMBERE
Így már nem Marcel Boussacnak hívnak.
Én lettem a Pamutkirály.
Érdeklődés, lelkesedés, kockázatvállalás. Minden ezekkel kezdődik.
Saját ötletekre van szükség.
Ez az, amit a németek nem értettek meg.
Ők csak mindent elvettek, úgy tettek, mintha mindvégig az övék lett volna.
És amit nem tudtak ellopni, azt eltaposták, elpusztították.
Higgye el, így nem lehet!
Lehet, nem értek a ruhatervezéshez,
de a pénzszerzéshez igen. Mindig is értettem hozzá.
Tessék!
Georges szerint pont önre van szükségem.
Georges nagyon kedves.
Nagyokat mondott.
Hogy ön uralja a piacot, és elkötelezett a szakma iránt.
Szeretné a Philippe & Gastont vezetni?
Nos?
A fehér orgona.
Orgonát vittünk a túlélőknek. Elnézést kérek!
Hallottam róla.
Az első visszatérőknek a táborokból.
Elveszített valakit?
Folyton azon gondolkozok...
hogyan léphetnénk tovább.
Hogyan bocsáthatnánk meg nekik?
És magunknak.
Az emberiségnek.
Ott álltam a folyosón, amikor a túlélők kibotorkáltak.
Azt gondoltam...
„Ez lehetetlen küldetés.”
Mindenki szemében csak a reménytelenséget láttam.
Mind éreztük.
Most már az utcákra is átragadt, szedi az áldozatait,
szerintem hamarosan mindent elér.
Tudom, milyen a háború, Monsieur Dior, de ön szerint mit kéne kezdenünk?
A saját házam.
Pardon?
Egy saját házat kérek öntől.
Egy saját divatházat?
Csak így leszek képes ezt a szívfájdalmat átfordítani...
az új boldogságba.
Ez a javaslatom.
Hogy az emberek újra érezhessenek, álmodhassanak.
Hogy újra élhessenek.
És mi adhatunk nekik egy új világot.
Ültetünk nekik egy gyönyörű kertet.
Ezek lesznek a virágmagok.
Még senkit nem hallottam így beszélni. Folytassa, kérem!
Jacques, itthon vagy?
Érdekes híreim vannak.
Christian? Hála az égnek!
Próbáltalak elérni Boussacnál, de...
Most érkezett meg.
Az orvos már úton van.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra