TOSITAPAHTUMIEN INNOITTAMA
Catherine. Nimessäsi on pehmeyttä.
Ehkä sinusta ei ole liikaa vaivaa. Voit auttaa itseäsi puhumalla minulle.
Ja jos et puhu,
satutan sinua.
Ja satutan siihen asti, kunnes kerrot kaiken.
Ilman lepoa 72 tuntia. Etkö halua nukkua?
Jos et puhu minulle, tämä ei pääty ikinä.
Oli kuudes opiskelija.
Kerro hänen nimensä tai palaat jääveteen.
Minulla ei ole mitään sanottavaa sinulle! - Ei. Olet turvassa.
Olet turvassa. Olet kotona.
Ei. Minä tässä.
Minä tässä. Christian tässä. - Ole kiltti!
Kerroit, että haastan heidät oikeuteen, eivätkä he sanoneet mitään.
Sinun pitää ymmärtää, mitä olet aloittanut.
Aloittanut?
Minä en aloittanut sitä. Saatan heidät perikatoon.
Coco... - Pierre and Paul rikkoivat sopimustani,
kun he siirsivät Chanel No. 5:n tuotannon Amerikkaan ilman lupaani.
Selkäni takana.
Oikeus päättää siitä. Tämä on hyökkäys, vastahyökkäys ja...
Jumalauta, René. Teetkö työsi, vai palaanko tekemään sen puolestasi?
Tarvitsen rahaa.
Järjestin lounaan Sveitsin rikkaimpien naisten kanssa.
Jos he pitävät sinusta, he maksavat paljon asuistasi.
Hei. Päivää.
Päivää. - Mukava tavata.
Samoin.
Päivää. Mukava tavata. - Päivää. Miten voitte?
Ettekö ole saaneet pöytää? - Emme vielä.
Anteeksi. Laita meidät kaikki minun pöytääni.
Tietenkin, mademoiselle. Voimmeko puhua pikaisesti?
Niin?
Teidän tilinne...
Minulla ei ole aikaa puhua tästä. Saat sanani, että maksan.
Älähän nyt, tämä on tärkeä lounas. Väistä.
Kerro. Miten André pärjää?
Hän ja Gabrielle saapuivat Pariisiin äskettäin. Andrén hoito on alkanut.
Sormet ristissä.
Minulla on vain heidät kaksi jäljellä.
Rakastan heitä valtavasti.
Onko valokuvaa?
Lapsenlapseni ovat tässä.
Onpa ihanaa.
Kyllä. Tietenkin. Heidän muotokuviaan kehystetään.
Minun pitää kysyä. Kuka tuo nainen on?
Mikä nainen?
Nurkassa istuva nainen, joka on tuijottanut sinua istuuduttuamme.
Coco, kultaseni. Päivää.
Hän vilkuttaa sinulle. - Pitkästä aikaa.
Hänkö?
Coco-kulta. Uskomatonta.
Coco! - Vaikuttaa itsepintaiselta.
Sitä hän on. Kyllä.
Kaikki katsovat. Sinun on parasta käydä tervehtimässä.
Catherine on kuivunut ja uupunut.
Yksinkertaista ruokaa. Hänellä lienee vatsahaavoja.
Selvä, mutta jokin muu on vialla.
Usein hän ei tunne minua eikä tiedä, missä on.
Niin, mutta nälkiintymisen vaikutukset ovat monimutkaisia.
Näemme useita oireita leireiltä palanneissa.
Joillakin on trauman aiheuttama muistinmenetys.
Palaako hänen muistinsa?
Luultavasti.
Vaikka on tärkeää, ettei häntä painosteta.
Hänen pitää levätä.
Monsieur Dior,
Catherine on kärsinyt kovin.
Nälkiintyminen voi saada ihmisen hulluksi.
Se on sietämätön kipu.
Se vahingoittaa kehoa mutta myös mieltä ja henkeä.
Mitä voin tehdä?
Antakaa hänelle aikaa.
Edetkää hitaasti.
Käyn katsomassa häntä parin päivän välein.
Rajoittakaa vieraita. Parasta olla ilman, jos voitte.
Hän ei saa nähdä huolestumistani.
Tapaat Vigouroux'n nyt.
En voi mennä. Se on mahdotonta.
Pärjään täällä.
Ei. En olisi ottanut riskiä, jos olisin tiennyt -
hänen palaavan. Se on ihme.
Niin on.
Monsieur Boussacilta saamasi tilaisuus on myös ihme.
Älä haaskaa sitä.
Catherine on nyt kotona.
Se on tärkeintä.
Olisit ylpeä itsestäsi.
Ole kiltti ja mene.
Toimi oman parhaasi mukaisesti. - Joo, joo.
Mene.
Haloo. - Soitinko -
Christian Diorille?
Kyllä. Tämä on Diorilla. - Palasiko Catherine?
Anteeksi, Catherineko? - Niin.
Haluaisin puhua hänelle. - Se ei onnistu.
Oletteko varma? - Olen pahoillani.
Et uskoisi, kuinka vaikea oli päästä Madridista pois.
Siis brittilähetystön väki,
joka ikinen, välitti vain, missä olin ollut ja mitä tiesin.
Todella paljon kysymyksiä. Se oli varsin uuvuttavaa.
Kuulostaa tylsältä.
Tylsältäkö? Ei, se oli pelkkää kidutusta.
Niin, no, pääsit ehjänä pois. Se on tärkeintä.
Kerro. Miksi olet täällä?
On lounasaika.
Luulin,
että olisit mennyt mieluummin Lontooseen.
Pikku kiistamme jälkeen Madridissa minut leimattiin petturiksi.
Koko sukuni Englannissa hylkäsi minut. Nyt olen siis kokonaan sinun.
Olenpa onnekas.
Kerro, millaista täällä on.
Nämä sveitsiläiset vaikuttavat -
rikkailta.
Älä saa mitään ideoita, Elsa.
Mitä ideoita?
Yritän pitää matalaa profiilia. Sinunkin pitäisi. On yhä vaarallista.
Onko Ranskan hallinto perässäsi?
Puhu hiljempaa.
Anteeksi.
Coco.
Jos haluat, että pysyn hiljaa tiedoistani,
varmista, että saan sen, mitä lupasit.
Siinä se on. Tässä on kyse rahasta.
Kultaseni, sanoit sen itse Madridissa. Se on vain rahaa.
Niin sanoit, kun Spatz tuhlasi sen kaiken. Sanoit: "Saan lisää." Ja sitten -
vertasit sydäntäni ja sieluani pöytäliinaan.
En tarkoittanut sitä.
Pidä vain minusta huolta.
Sen voisi sinetöidä suudelmalla.
Onnittelut ovat ehdottomasti paikallaan.
Tämä hanke, sinun talosi...
En tiedä, mitä sanoit monsieur Boussacille,
mutta hän ei ole sijoittanut näin paljon rahaa yhteen ihmiseen.
No, se on kunnia.
Kerroitko jo Lelongille?
Hän on varmasti suunniltaan, kun jätät hänet.
En vielä, mutta kerron. - Sinun pitää tehdä se heti.
Meidän pitää viimeistellä paperit.
Palkata vaatturit, ompelijattaret, mallit ja henkilökunta.
Etsiä tilat. Se on elintärkeää.
Boussac haluaa jotain elämää suurempaa.
Ajattelin jotain intiimimpää, henkilökohtaisempaa,
joka ilmaisee haluani pukea joitakin naisia hienostuneesti.
Tietenkin. Mutta sen pitää silti olla suurta.
Ja Boussac haluaa enemmän kuin joitakin naisia.
Tiedät varmasti sen.
Mutta tarvitsen hieman aikaa.
En ole varma, tiedätkö, mutta... - Siskosi palasi kauhuista.
Kyllä. Se on ihanaa, Christian. Miten hän voi?
Hän sopeutuu, mutta se vie aikaa.
Se on mahtava saavutus.
Mene kotiin pitämään Catherinesta huolta.
Kiitos, Georges.
Mutta liikekumppaninasi kerron, ettei Boussac ole kärsivällinen.
Hänellä on oma aikataulunsa.
Ymmärrän. Olen kiitollinen.
Älä huolestu. - Mutta olen huolestunut.
Onko se totta? Onko hän täällä?
Kyllä, hän on täällä.
Kiitos.
Minun on pakko nähdä hänet.
Hervé, hän on heikko. On parasta odottaa.
Ei. Minun pitää puhua hänelle. - Puhutkin pian.
Ei tänään. Hän on liian hämillään. - Kysyikö hän minusta?
Kysyikö hän minusta?
Hänellä on muistinmenetys.
Olen pahoillani. Minun pitää nähdä hänet.
Catherine.
Luulin menettäneeni sinut.
Se kaikki kuulostaa...
On hölmöä sanoa mitään.
No niin, annetaan hänen levätä.
Ole kiltti.
Pikku hetki.
Hän tunnistaa minut.
Luulin menettäneeni sinut.
Emme voi olla kaduilla 72 tuntiin. Älä huoli. Lähdemme heti sen jälkeen.
Livautamme Jeanin ulos pimeällä.
Sitten lähdemme kaikki.
Palaan huomenna.
Sopiiko?
Tartu käteeni, Catherine.
Kerro toisen opiskelijan nimi,
niin tämä kaikki loppuu.
Tartu käteeni.
Niin? Haloo. - Hyviä uutisia, monsieur Dior.
Suokaa anteeksi. Kuka soittaa?
Kohtalonne soittaa.
Löysin täydellisen paikan uudelle ateljeellenne.
Georges Vigouroux soittaa ja sopii tapaamisen -
katsomaan ateljeen paikkaa.
Hra Boussac. Georges tietää, että tarvitsen vielä päivän tai pari.
Monsieur Dior,
pidän lujasti kiinni halustani tehdä visiostanne todellisuutta,
mutta teidän täytyy tehdä osanne.
Tämä on kuitenkin liiketoimintaa.
Tiedän. Ja uskokaa minua, olen hyvin kiitollinen.
Hyvä. Sitten kaikki tarpeellinen on jo sanottu.
Sota päättyy.
Elämän on aika alkaa taas.
En yleensä tunne toiveikkuutta.
Ja silti saitte sen jotenkin tapahtumaan.
Kuulitko Wertheimerista?
En vielä. - Tämä on naurettavaa. Tuhoan heidät.
Sinun pitää ymmärtää jotain.
Mikään ei saa palata vaivaamaan meitä. - Mitä tarkoitat?
Jos ryhdyt sotaan Wertheimereiden kanssa,
kaikki komeron luurangot tulevat esiin.
Oletko jättänyt kertomatta minulle jotain?
En. Ei ole mitään.
Salaisuuksia, joista en tiedä?
Älä kysele samaa.
Jos et vaadi heiltä vastausta tänään, minä vaadin.
Voi sentään. Kuulostat olevan pulassa.
Älä aloita.
Olen ansainnut kaiken elämässäni.
Rakensin Chanelin muotitalon tyhjästä.
Ja keksin Chanel No. 5:n. Toin sen heille.
Nyt he luulevat voivansa varastaa sen minulta.
Kuka haluaa varastaa sen?
Pierre Wertheimer ja hänen tyhmä veljensä Paul.
He eivät selviä siitä. Saan vielä saatavani.
Hyvä. Kannatan sitä, että ihmiset saavat saatavansa.
Myös minä.
Näyttää tulevan hyvät juhlat illalla. Saitko kutsun?
Kutsunko? En. Miten niin?
Kaikki hotellivieraat on kutsuttu. Sain kutsun vastaanotosta.
Emme mene juhlaan.
Miksi emme? Katsotaanko, mitä siinä lukee?
"Arvoisat vieraat ja tulevaisuuden ystävät..."
Varsin suloista. Tavallaan imartelevaa.
"Kun ei ole vuosiin ollut aihetta juhlaan..."
Totta.
"Olette lämpimästi kutsuttu nostamaan malja elämälle kanssamme -
tänään milloin vain klo 16:sta keskiyöhön."
Emme tunne näitä ihmisiä.
Itse asiassa taidat tuntea. - Mitä?
"Odotamme innolla tutustuvamme teihin, hra ja rva Pierre Wertheimer."
Todella hauskaa.
Niin tässä lukee.
Se ei ole sattuma.
Siksi hän ei ole vastannut.
Katsos, hän pelaa pelejä, mutta tämä on sotaa.
Tarvitsen ohjausta.
Jokin on vialla.
Kyse on vain... Catherine on poissa.
Tiesin hänen muuttuvan, mutta häntä on mahdotonta tunnistaa.
Kenen? - Minun.
En tiedä, mitä tehdä.
Kuvittelen jatkuvasti asioita, joita hän on varmasti kokenut,
ja -
kohtaukset, joita näen ajatuksissani, ovat niin...
Ne ovat armottomia ja kovin synkkiä.
Tunnetko hänen syyttävän sinua?
Syytän itseäni.
On turvallisempaa teille, jos lähden.
Ja voin asua muiden opiskelijoiden luona. Se on turvallisempaa kaikille.
Raporttimme vahvistavat nyt,
että kaikki viisi opiskelijaa teloitetaan Balardin ampumaradalla.
Catherine, sinun pitää viedä viestejä.
Älä lähetä häntä.
Pitää yrittää.
Ymmärrän.
Vie minut Catherinen luo.
Kiitos.
Kun pääsemme juhlaan, anna minun johtaa.
En välitä.
Puhu Pierrelle niin paljon kuin haluat. Hän on naimisissa.
Etsin jotakuta vapaampaa.
Iltaa.
Haluatko drinkin?
Etkö?
Selvä, kiitos.
Jos joku kysyy, miten me tunnemme toisemme,
kerro, että olemme vanhoja ystäviä.
Ajalta ennen sotaa.
Mitä teetkin, älä mainitse monimutkaisempia asioita.
Ei monimutkaisia asioita, kuten Madrid.
Tiedäthän, mitä tarkoitan? - Todellakin.
Olen vain käymässä rakkaan ystävän luona.
Siinä kaikki.
Nimi?
Tunnet minut. Väistä.
Pyydän anteeksi. Meidän pitää vahvistaa kaikki listan nimet.
Coco Chanel.
Olen pahoillani. Listalla ei ole Coco Chanelia.
Minulla on omani.
"Nti Elsa Lombardi." Kyllä. Nimenne on tässä.
Mukava nähdä teitä tänä iltana. - Samoin.
Olkaa hyvä. Tätä tietä. - Kiitos.
No, entä hän? Eikö kaikkia hotellivieraita ole kutsuttu?
Melkein kaikki.
Hra Wertheimer hyväksyi vieraslistan itse.
Olen varma, että se on vain ollut jonkinlainen sekaannus.
Nähdään sisällä, kultaseni. - Tämä on sopimatonta. Menen sisään.
Ei. Ette te. Teillä ei ole kutsua.
Kuules nyt.
Olkaa kiltti.
En halua kutsua vartijoita.
Älä koske minuun, senkin pieni, surkea peto.
Nämä ovat yksityisjuhlat.
Voitte illastaa muiden vieraiden kanssa, joita ei kutsuttu.
Järjestän sinulle potkut tästä.
Sen arvoista.
Tässä.
Minä yritän.
Säälittävää.
Tervetuloa kaikille. Olen Pierre Wertheimer.
On hyvä, että olette kaikki täällä -
juhlimassa vaurauden ja rauhan uutta lukua maailmassamme.
Nostakaa malja kaikille meille, jotka olemme kokoontuneet tänne.
Kippis.
Pierre.
Harmi, ettet voinut tulla juhlaani. Oliko vaikeuksia päästä sisään?
Tarkoitatko upeaa juhlaa, josta juuri lähdit -
voidaksesi puhua minulle?
Niin, sitä. Pyydän anteeksi, ettet saanut kutsua.
Veljeni ja minä saimme pikku kirjeesi, jossa uhkaat meitä oikeustoimilla.
Hyvin muotoiltu, melkein ammattimainen.
Varmistan, että annat minulle sen, mitä olet velkaa.
Niin, enpä usko.
Se pikku temppusi käyttää arjalaislakeja pakottaaksesi meidät ulos.
Voimme milloin hyvänsä levittää sanaa siitä.
Puhumattakaan monista illoistasi Ritzissä -
viihdyttämässä niitä hanhenmarssipellejä.
Minulle riitti.
Älä kävele pois, kun puhun sinulle.
Ole sitten hiljaa.
Joudut käräjille.
Teit omaisuuden nimelläni ja tuoksullani.
Teimme 20 vuotta bisnestä yhdessä, ja nytkö luulet voivasi varastaa minulta?
Nähdään oikeudessa.
Sinut ja säälittävän veljesi. - Sitä ei tapahdu ikinä. Emme salli sitä.
Olet minulle velkaa, helvetin idiootti!
Teimme sopimuksen. Sinä, minä ja veljeni. Hyvän sellaisen.
Tiesit, mihin ryhdyit, ja me pidimme osamme sopimuksesta.
Sait 10 prosenttiasi. En tiedä, miksi valitat siitä.
Koska huijasit minua! - Tukemalla sinua? Uskomalla sinuun?
Älä vitsaile.
Totuus on, ettet voinut edes nähdä oman yrityksesi potentiaalia.
Otat toki siitä kunnian nyt,
mutta silloin annoit sen mielelläsi, jotta voisit juhlia ystäviesi kanssa.
Valehtelija. Senkin likainen valehtelija!
Myönnä se.
Annoit yrityksesi juutalaisparille, koska tiesit meidän rikastuttavan sinut.
Muuhun teistä ei ole.
Mitä sanoit äsken? - Kuulit kyllä.
Rahaa, rahaa. Olette vain rahaa.
Anteeksi.
Tämä keskustelu ei ole ohi.
Et ikinä ymmärtänyt minua, etkä tule ymmärtämään.
Nauti juhlastasi.
Olet palannut.
Kehosi on täällä.
Mutta henkesi on jossain muualla.
En taida haluta jatkaa. - Siltä minusta tuntui. Sitten se tapahtui.
Madame Delahaye näki sinut näyssä.
Näkikö hän minut? - Näki.
Hän tiesi, että palaisit.
Se ei ole mahdollista.
Tällä ei ole mitään merkitystä.
Näen sinut siellä nyt.
Koet kovia tuskia.
Kaikki kärsivät.
Mutta joku muu on kanssasi.
Meitä kidutettiin yksin.
Näen muuta kylpyhuoneessa.
Mitä tiedät siitä kylpyhuoneesta?
Ei. Tartuit hänen käteensä.
Tartu käteeni.
Hän auttoi sinua selviytymään.
Täällä olet yksin.
Mutta siellä... - Nyt riittää.
Veljesi toi sinut luokseni,
jotta voisin tuoda lohtua levottomalle sydämelle.
Joku oli kanssasi. Tartuit hänen käteensä.
Christian.
Häivy täältä.
Olen pahoillani kokemastasi... - Tulkaa.
...kulta. - Joskus toiste. Paljon kiitoksia.
Christian, heitä hänet ulos.
Olen pahoillani.
Sophie.
Sophie!
Monsieur?
Sanoiko Dior, ettei tule? Meillä on liiketilakäyntejä.
En usko.
Peruuta tapaaminen. - Hyvä on.
Monsieur Boussac ei ilahdu.
Catherine. Hän yritti vain auttaa sinua. Haluamme kaikki auttaa.
Auttaa minua?
Ette voi auttaa minua.
Mutta olet kotona.
Olet nyt luonamme. Sinun pitää olla täällä.
Anna minun auttaa sinua.
Jeanille tapahtunut on minun syytäni.
Ei olisi pitänyt pyytää häntä lähtemään asunnosta.
Hän oli turvassa täällä.
Sinun pitää antaa itsellesi anteeksi. Tilanne oli mahdoton.
Monsieur? Mademoiselle?
Halusin tulla tapaamaan teitä. Kuulin, ettette voi hyvin.
Soitin aiemmin. - Ei.
Halusin puhua kanssanne. - Ei vieraita.
Nyt ei ole hyvä aika, nuori mies.
Olen nähnyt kasvonne aiemmin.
Mistä tunnen teidät?
Olin Jeanin ystävä. Kuulin, että olette kotona.
Tekisittekö palveluksen tulemalla mukaani?
Haluan näyttää jotain. - Catherine, et ole kunnossa.
Minusta se on tärkeää.
Tietenkin.
Se on täällä.
Täällä he ovat.
He? - Niin, Jean ja muut.
Meitä oli yhteensä kuusi.
Perustimme pienen painon isoäitini taloon -
ja aloimme jakaa natsienvastaisia lehtisiä.
Alussa vaikutti, ettei sillä ole väliä.
Mutta se kasvoi. Vastarintaliike kasvoi.
Sitten se kiinnitti vastaavien natsien huomion.
Kun natsit veivät kaikki viisi ystävääni,
luulin olevani varmasti seuraava.
Mutta kukaan ei tullut perääni.
Seuraavana päivänä olin turvassa.
Ja perheeni oli turvassa.
Ja sitä seuraavana päivänä.
Silloin tiesin, etteivät ystäväni nimenneet minua.
Ystäväni eivät murtuneet, ettekä te murtunut.
En tiedä, miten pysyitte hiljaa kaiken kidutuksen läpi.
Tulin kiittämään.
Olen henkeni velkaa.
Sain teiltä toisen mahdollisuuden elää.
Vien teidät kotiin, kun olette valmis.
Muistan nyt.
Pystyn muistamaan nyt.
Leirillä ei voitu uskoa, miten urhea olin selviytyäkseni kidutuksesta.
Mutta urheus ei pitänyt minua hiljaa.
Se ei ollut rohkeutta.
Muistan nyt.
Se olit sinä, Christian.
Ei hätää.
Olen kovin väsynyt.
Kunpa he tappaisivat minut.
Kuolema on helppoa.
Vain sinä tiedät, mitä sinun pitäisi tehdä.
Kuuletko minua? Kenelle sinä puhut?
Minulla ei ole mitään sanottavaa sinulle!
Ottakaa hänet!
Ei!
Anteeksi, että häiritsen.
Et häiritse.
Minä vain halusin pyytää anteeksi, etten tullut tapaamiseemme.
Tulen sinne huomenna ja joka päivä sen jälkeen.
Minun pitää voida luottaa sinuun. - En tuota pettymystä.
Teemme jotain hienoa yhdessä. Sinä, minä ja Boussac.
Se on harvinaista.
Mikä?
Saada toinen tilaisuus.
Toinen tilaisuusko?
Niin. Olen saanut toisen tilaisuuden.
Me kaikki olemme.
Etsi oma huoneesi, Elsa.
En jaksa kuunnella paskapuheitasi.
Luojan tähden.
Mitä haluat? - Olet täysin oikeassa.
En ole ikinä ymmärtänyt sinua.
Pierre. - Mutta haluan ymmärtää.
Tänä yönä.
Mene polvillesi.
Coco, älä viitsi.
Se en ole minä vaan veljeni.
Ole sitten hyvä poika.
Ja maksa minulle helvetin rahani.
Tekstitys: Jari Vikström