IEDVESMOJOTIES NO PATIESIEM NOTIKUMIEM
Katerina. Tavā vārdā ir maigums.
Varbūt ar tevi nebūs klapatu.
Tu vari sev palīdzēt, runājot ar mani.
Un, ja nerunāsi...
es tev darīšu pāri.
Un neapstāšos, līdz būsi izstāstījusi visu.
Septiņdesmit divas stundas bez atpūtas. Vai negribi gulēt?
Ja tu ar mani nerunāsi, tas nekad nebeigsies.
Bija sestais students.
Pasaki man viņa vārdu, vai arī atgriezīsies ledus vannā.
- Man jums nav, ko teikt! - Nē...
Nē, nē. Tu esi drošībā.
Tu esi drošībā. Tu esi mājās.
Nē, tas esmu es.
- Tas esmu es. Kristiāns. - Lūdzu!
Tātad tu viņiem pateici, ka sūdzu viņus tiesā, un viņiem nebija, ko teikt?
Bet tev jāsaprot, ko esi uzsākusi.
Uzsākusi?
Es to neuzsāku. Es viņus iznīcināšu.
- Koko... - Pjērs un Pols pārkāpa līgumu,
kad bez manas piekrišanas pārcēla Chanel No. 5 ražošanu uz Ameriku.
Man aiz muguras.
Par to lai lemj tiesa.
Būs uzbrukums un pretuzbrukums, un...
Nolādēts, Renē! Vai tu darīsi savu darbu,
vai arī man jāatgriežas un tas jādara tavā vietā?
Man vajag naudu.
Esmu noorganizējusi pusdienas ar Šveices bagātākajām sievietēm.
Ja viņām patiksi, maksās lielu naudu, lai tu viņas apģērbtu.
Sveiki! Labdien!
- Labdien! - Priecājos iepazīties.
Es arī.
- Labdien! Priecājos iepazīties. - Labdien!
- Viņi vēl nav ierādījuši vietu? - Nē, vēl nav.
Atvainojiet. Lūdzu, apsēdiniet visas pie mana galda.
Protams, jaunkundz. Un vai varam īsi aprunāties?
Jā?
Jaunkundz, jūsu konts...
Man nav laika to apspriest. Dodu jums vārdu. Es samaksāšu.
Lūdzu, šīs ir svarīgas pusdienas. Paejiet malā!
Saki, kā klājas Andrē?
Viņi ar Gabrielu pirms dažām dienām ieradās Parīzē. Viņš ir sācis ārstēties.
Turēsim īkšķi.
Viņi abi ir viss, kas man palicis.
Es viņus mīlu vairāk par visu.
Vai jums ir fotogrāfija?
Te ir mani mazbērni.
Cik burvīgi!
Jā. Jā, protams. Viņu portreti tiek ierāmēti.
Man jājautā: kas ir tā dāma?
Kāda dāma?
Tā sieviete tur stūrī blenž uz tevi, kopš apsēdāmies.
Koko, dārgā! Sveika!
- Viņa tev māj. - Kur tas laiks!
Viņa?
Dārgā Koko. Neticami.
- Koko! Koko! - Šķiet uzstājīga.
Jā, tā ir, vai ne? Jā.
Visi skatās. Labāk aizej apsveicinies.
Katerina ir atūdeņojusies un nomocījusies.
Dodiet vienkāršus ēdienus, jo viņai, visticamāk, ir čūlas.
Labi, bet ir vēl kāda vaina.
Viņa bieži vien nezina, kas es esmu un kur viņa ir...
Bads un nepietiekams uzturs rada nopietnas sekas.
Tiem, kas atgriezušies no nometnēm, ir daudz simptomu
un dažos gadījumos ir traumas izraisīta amnēzija.
Bet viņas atmiņa atgriezīsies?
Visticamāk.
Taču viņu noteikti nedrīkst skubināt.
Gādājiet, lai viņa atpūšas.
Diora kungs,
Katerina ir piedzīvojusi lielas ciešanas.
Cilvēks no bada var sajukt prātā.
Tās ir mokošas sāpes.
Tas patiešām sagrauj ķermeni un arī prātu, garu.
Ko es varu darīt?
Dodiet viņai laiku.
Nesteidzieties, lūdzu.
Es viņu apraudzīšu ik pēc pāris dienām.
Ierobežojiet apmeklētāju skaitu. Vislabāk, ja nenāktu neviens.
Negribu, lai viņa mani redz noraizējušos.
Tev tagad ir tikšanās ar Vigurū.
Es nevaru iet. Tas nav iespējams.
Es tikšu te galā.
Nē. Es nebūtu neko uzņēmies, ja būtu zinājis,
ka viņa atgriezīsies. Tas ir brīnums.
Jā, tā ir.
Un tas, ka Busaka kungs tev dod šādu iespēju, arī ir brīnums.
Kristiān, nepalaid to vējā.
Katerina tagad ir mājās.
Tas ir svarīgākais.
Tev vajadzētu ar sevi lepoties.
Tāpēc, lūdzu, ej!
- Dari to, kas tev nāk par labu. - Jā.
Ej!
- Hallo! - Vai Kristiāna Diora dzīvoklis?
- Jā. Te dzīvo Diori. - Vai Katerina ir atgriezusies?
- Atvainojiet, Katerina? - Jā,
- es gribētu ar viņu runāt, lūdzu. - Nē, tas nav iespējams.
- Tiešām? - Nē, atvainojiet.
Tu neticēsi, ar kādām mokām es tiku prom no Madrides.
Tie britu vēstniecības darbinieki -
viņus visus interesēja tikai tas, kur es esmu bijusi, ko es zinu.
Tik daudz jautājumu. Tas tiešām bija ļoti nogurdinoši.
Izklausās apnicīgi.
Apnicīgi? Nē, tās bija absolūtas mokas.
Jā, nu, tu atgriezies sveika un vesela.
Tas arī ir galvenais.
Saki, kāpēc tu esi šeit?
Ir pusdienlaiks.
Es būtu domājusi,
ka tu labprātāk apmeklētu Londonu.
Nu, pēc mūsu mazā tango Madridē man tika uzspiests nodevējas zīmogs.
Un mana ģimene Anglijā no manis atteicās.
Tāpēc tagad es pilnībā esmu tavā rīcībā.
Ak, es laimīgā!
Pastāsti, kā te ir.
Visi tie šveicieši šķiet tik...
bagāti.
Tikai neko nesadomājies, Elza.
Ko nesadomāties?
Es cenšos dzīvot neuzkrītoši. Tev arī tā vajadzētu.
Joprojām ir bīstami.
Vai tevi meklē Francijas valdība?
Runā klusāk.
Piedod.
Koko!
Ja gribi, lai es klusēju par to, ko zinu,
tad varbūt gādā, lai es saņemtu to, ko man apsolīji?
Tur tā lieta. Runa ir par naudu.
Dārgā, tu pati Madridē teici: tā ir tikai nauda.
Tā tu man teici, kad Špacs to visu iztērēja.
Tu teici: "Es varu dabūt vēl." Un tad...
tad tu manu sirdi un dvēseli salīdzināji ar galdautu.
Es to tā nedomāju.
Vienkārši parūpējies par mani, labi?
To varētu apzīmogot ar skūpstu.
Tevi tiešām var apsveikt.
Šis dibinājums, tavs modes nams...
Es īsti nezinu, ko tu pateici Busaka kungam,
bet viņš nekad nevienā nav ieguldījis tik daudz naudas.
Esmu pagodināts.
Vai jau pateici Lelongam?
Viņš droši vien dusmojas, ka viņu pametīsi.
Vēl nepateicu. Bet pateikšu.
Bet tas jādara nekavējoties.
Kristiān, mums jāpabeidz darbs pie dokumentiem.
Jāpieņem darbā drēbnieki, šuvējas. Jānolīgst modeles, darbinieki.
Jāatrod telpas. Vieta izšķir visu.
Busaks grib kaut ko grandiozu.
Es biju iedomājies kaut ko mazliet intīmāku, personiskāku,
ko tādu, kas iemiesotu manu vēlmi radīt izsmalcinātu apģērbu dažām sievietēm.
Protams. Bet tam tik un tā ir jābūt ar vērienu.
Un Busaks gribēs apģērbt vairāk nekā dažas sievietes. Tu taču zini.
Bet man vajadzēs mazliet laika.
- Nezinu, vai zini, bet... - Tava māsa ir atgriezusies no šausmām.
Jā. Tas ir brīnišķīgi, Kristiān. Kā viņai klājas?
Viņa atgūstas, bet tas prasīs laiku.
Apbrīnojams notikums.
Ej mājās un rūpējies par Katerinu, cik labi vari.
Paldies, Žorž.
Bet kā tavs biznesa partneris saku:
tev jāzina, ka Busaks nav ļoti pacietīgs cilvēks.
Viņam ir savs grafiks.
Es saprotu. Esmu pateicīgs.
Neraizējies!
Es tomēr raizējos.
Vai tā ir taisnība? Viņa ir šeit?
Jā, viņa ir šeit.
Paldies.
Man viņa jāredz.
Ervē, viņa ir vārga. Labāk būtu nogaidīt.
Nē. Man ar viņu jārunā.
Un drīz tu runāsi.
Ne šodien. Viņa ir pārāk apjukusi.
Vai viņa jautāja par mani?
Vai jautāja par mani?
Viņa cieš no amnēzijas.
Piedod. Man viņa jāredz.
Katerina.
Likās, esmu tevi zaudējis.
Tas viss izklausās...
Visi vārdi šķiet tik muļķīgi.
Labi, ļausim viņai atpūsties.
Lūdzu.
Tikai īsu brīdi.
Viņa zina, ka te esmu.
Likās, esmu tevi zaudējis.
Klau, turpmākās trīs diennaktis nedrīkstam nekur rādīties.
Un neuztraucies - uzreiz pēc tam dosimies prom.
Kad satumsīs, slepus izvedīsim Žanu.
Un tad visi dosimies prom.
Rīt es atkal atnākšu.
Labi?
Saņem manu roku, Katerina.
Nosauc otra studenta vārdu,
un šis viss beigsies.
Saņem manu roku.
- Jā? Hallo! - Labas ziņas, Diora kungs.
Atvainojiet. Kas zvana?
Jūsu liktenis.
Esmu atradis ideālu vietu jūsu jaunajam ateljē.
Žoržs Vigurū jums vēlāk piezvanīs un norunās tikšanos,
lai to vietu apskatītu.
Busaka kungs! Žoržs zina, ka man vajag vēl pāris dienu.
Diora kungs,
man ir nelokāma vēlme pārvērst jūsu redzējumu realitātē,
bet jums ir jādara sava tiesa.
Galu galā tas ir bizness.
Jā, es zinu. Un ticiet man, esmu ļoti pateicīgs.
Labi. Tad viss, kas bija jāpasaka, ir pateikts.
Karš beidzas, Diora kungs.
Ir jāsāk atkal dzīvot.
Ziniet, man ir neierasti justies cerību pilnam.
Un tomēr jūs kaut kā to panācāt.
Vai Vertemēri ir devuši ziņu?
- Vēl nav. - Tas ir izsmiekls.
Es viņus iznīcināšu.
Tev kaut kas ir jāsaprot.
- Nedrīkst būt nekādu negatīvu atskaņu. - Par ko tu runā?
Ja grasies karot ar Vertemēriem,
tad visi skeleti tiks izņemti no skapja.
Vai ir kas tāds, ko neesi man stāstījusi?
Nē. Nē. Nav nekā.
Kādi noslēpumi, par kuriem es nezinu?
Beidz uzdot to pašu jautājumu!
Ja šodien viņiem nepiezvanīsi un nepieprasīsi atbildi, izdarīšu to pati!
Vai dieniņ! Izklausās, ka tev ir nepatikšanas.
Nesāc, Elza!
Visu, kas man dzīvē ir, esmu nopelnījusi.
Es uzcēlu modes namu Chanel no nulles.
Un Chanel No. 5 radīju es. Es to viņiem aiznesu.
Un tagad viņi domā, ka varēs nesodīti man to nozagt.
Kas grib tev to nozagt?
Pjērs Vertemērs un viņa stulbais brālis Pols.
Viņi netiks cauri sveikā. Es dabūšu to, kas man pienākas.
Labi. Esmu par to, lai visi saņemtu to, kas viņiem pienākas.
Arī es.
Izskatās, ka šovakar būs tīri labas viesības.
Vai saņēmi ielūgumu?
Ielūgumu? Nē. Kāpēc?
Ielūgti ir visi viesnīcas viesi. Man iedeva ielūgumu reģistratūrā.
Mēs uz viesībām neiesim.
Kāpēc tad ne? Izlasīsim, kas tur rakstīts, labi?
"Lieliskie viesi un topošie draugi"...
Tas ir diezgan mīļi. Mazliet glaimojoši.
"Pēc tik daudziem gadiem, kad nebija, ko svinēt"...
Tiesa.
"Sirsnīgi aicinām atnākt un kopā ar mums pacelt glāzi par dzīvi
šodien jebkurā laikā no pulksten 16.00 līdz pusnaktij."
Mēs tos cilvēkus nepazīstam.
Domāju, ka tu pazīsti gan.
Ko?
"Ar nepacietību gaidām mūsu tikšanos.
Pjērs Vertemērs ar kundzi."
Ļoti smieklīgi.
Tā te rakstīts.
Tā nav nejaušība.
Tad tāpēc viņš nav atbildējis.
Redzi, viņš spēlē spēlītes, bet šis ir karš.
Man vajag padomu.
Kaut kas nav kārtībā.
Vienkārši... Katerina vairs nav Katerina.
Es zināju, ka viņa būs mainījusies, bet viņa ir neatpazīstama.
- Kurš viņu nepazīst? - Es.
Es nezinu, ko darīt.
Es nemitīgi iztēlojos, ko viņa varētu būt pārcietusi,
un...
tie scenāriji, ko es redzu savā prātā, ir tik...
tie ir nežēlīgi un tik drūmi.
Jums šķiet, ka viņa jūs vaino?
Es vainoju sevi.
Jums būs drošāk, ja es došos prom.
Un es varu palikt pie citiem studentiem.
Tā būs drošāk mums visiem.
Mūsu ziņotāji ir apstiprinājuši:
Balāra šautuvē visiem pieciem studentiem izpildīs nāvessodu.
Katerina, tev vajadzēs nogādāt dažas ziņas, labi?
Lūdzu, nesūti viņu!
Mums ir jāmēģina.
Es saprotu.
Aizvediet mani pie Katerinas.
Paldies.
Kad ieiesim iekšā, ļauj man uzņemties vadību.
Man vienalga.
Vari runāt ar Pjēru, cik tev tīk. Viņš ir precējies.
Es meklēju kādu pieejamāku.
Labvakar!
Gribi iedzert?
Nē?
Labi, paldies.
Un, ja kāds jautās, kā mēs viena otru pazīstam,
saki, ka esam senas draudzenes.
No pirmskara laikiem.
Nekādā gadījumā necilā sarežģītos tematus.
Nekādu sarežģīto tematu, piemēram, par Madridi.
- Tu saproti, ko es domāju, vai ne? - Jā, noteikti.
Es te vienkārši apciemoju ļoti tuvu draudzeni.
Tas arī viss.
Vārds?
Jūs zināt. Lūdzu, paejiet malā.
Es tiešām atvainojos, jaunkundz. Mums jāpārbauda, vai vārds ir sarakstā.
Koko Šanela.
Man žēl, jaunkundz. Koko Šanelas sarakstā nav.
Te ir mans ielūgums.
"Elza Lombardi jaunkundze".
Jā. Jūsu vārds te ir.
- Prieks, ka šovakar esat šeit. - Man arī.
- Lūdzu. Ejiet. - Paldies.
Un kā būs ar viņu? Vai tad nav ielūgti visi viesnīcas viesi?
Gandrīz visi.
Vertemēra kungs personiski apstiprināja viesu sarakstu.
Tas noteikti ir vienkārši kaut kāds pārpratums vai tamlīdzīgi.
Tiksimies iekšā, dārgā.
Tas ir nepieņemami. Es eju iekšā.
Nē.
Jūs ne. Jums nav ielūguma.
Paklausieties!
Lūdzu, jaunkundz.
Es negribu izsaukt apsardzi.
Neaiztieciet mani, jūs sīkais, nožēlojamais mežoni!
Jaunkundz, šīs ir privātas viesības.
Esat laipni aicināta pavakariņot kopā ar citiem, kas netika ielūgti.
Likšu, lai jūs par šo atlaiž.
Bija vērts.
Lūdzu.
Dod. Es pamēģināšu.
Nožēlojami.
Sveicināti! Esmu Pjērs Vertemērs.
Kāds prieks, ka jūs esat šeit,
lai nosvinētu to, ka pasaulē sācies jauns labklājības un miera periods.
Lūdzu, pacelsim glāzi par mums visiem, kas šeit esam sapulcējušies.
Priekā!
Pjēr!
Žēl, ka netiki uz manām viesībām.
Vai tevi neielaida iekšā?
Tu domā tās pasakainās viesības, no kurām tikko aizgāji,
lai varētu ar mani aprunāties?
Jā, tās. Es atvainojos, ka nedabūji ielūgumu.
Mēs ar brāli saņēmām tavu vēstulīti.
To, kurā draudi mūs iesūdzēt tiesā.
Patiesībā diezgan labi noformulēta. Gandrīz profesionāli.
Es parūpēšos, lai jūs man atdodat to, ko esat parādā.
Jā, nedomāju vis.
Tavs mazais izgājiens ar āriešu likumiem, lai izspiestu mūs no uzņēmuma.
Mēs jebkurā brīdī varam
palaist šo ziņu plašumā.
Nemaz nerunājot par tavām daudzajām naktīm Ritz,
ko pavadīji, izklaidējot tos maršējošos klaunus.
Man pietiek.
Neej prom, kad es ar tevi runāju.
Tad beidz runāt.
Es tevi sūdzu tiesā.
Tu esi nopelnījis bagātību ar manu vārdu un smaržām.
Divdesmit gadus mums bija kopīgs bizness,
un tagad tu iedomājies, ka vari mani apzagt?
Tiksimies tiesā.
Ar tevi un tavu nožēlojamo brāli.
Tas nenotiks. Mēs to nepieļausim.
Tu man esi parādā, sasodītais idiot!
Mēs noslēdzām vienošanos. Tu, es un mans brālis. Labu vienošanos.
Tu zināji, kur iesaisties, un mēs šo vienošanos pildījām.
Tu dabūji savus 10 %. Nesaprotu, kāpēc žēlojies.
- Tāpēc, ka jūs mani apmānījāt! - Atbalstot tevi? Ticot tev?
Atver acis!
Patiesība ir tāda, ka tu pat nespēji saskatīt sava biznesa potenciālu.
Protams, tagad tu visus nopelnus pieraksti sev,
bet tolaik tu biji vairāk nekā laimīga to kādam pārdot,
lai ballētos ar saviem stulbajiem draugiem.
Melis. Tu netīrais, smirdīgais melis!
Atzīsti to! Atzīsti to!
Tu atdevi savu biznesu diviem ebrejiem, jo zināji, ka mēs tevi padarīsim bagātu.
Tas ir vienīgais, kas tādiem kā jūs padodas.
Ko tu teici?
Tu mani dzirdēji.
Nauda, nauda, nauda. Jūs interesē tikai nauda.
Atvaino!
Šī saruna nav beigusies.
Tu nekad neesi mani sapratis, Pjēr, un nekad nesapratīsi.
Izbaudi savas viesības!
Tu esi atgriezusies.
Tavs ķermenis ir šeit.
Bet tavs gars ir citur.
- Es negribu turpināt. - Es jutos tāpat. Un tad tas notika.
Delaē kundze redzēja tevi vīzijā.
- Viņa mani redzēja? - Jā.
Viņa zināja, ka tu atgriezīsies.
Tas nav iespējams.
Šim visam nav nekādas jēgas.
Tagad es tevi redzu tur.
Tu ciet briesmīgas sāpes.
Visi cieta.
Bet pie tevis ir vēl kāds.
Viņi mūs spīdzināja pa vienam.
Tai vannasistabā es redzu ko citu.
Ko jūs zināt par to vannasistabu?
Nē. Tu saņēmi viņa roku.
Saņem manu roku.
Tev kāds palīdzēja izdzīvot.
Te tu esi viena.
- Bet tur... - Pietiek!
Tavs brālis mani pie tevis atveda,
lai es varētu sniegt mierinājumu satrauktai sirdij.
Kāds bija ar tevi kopā. Tu saņēmi viņa roku.
Kristiān.
Vācieties prom!
- Man žēl par tavām mokām... - Nāciet, Delaē kundze.
- ...mīļā. - Citreiz. Un liels paldies.
Kristiān, ved viņu prom!
Man ļoti žēl.
Sofij!
Kungs?
Vai Diora kungs teica, ka nebūs? Mums jādodas apskatīt telpas.
Neteica gan.
- Atceliet tikšanos. - Labi, kungs.
Busaka kungs nepriecāsies.
Katerina!
Viņa tikai centās tev palīdzēt. Mēs visi gribam tev palīdzēt.
Palīdzēt?
Jūs nevarat man palīdzēt.
Bet tu esi mājās.
Tu esi šeit kopā ar mums. Tev jābūt šeit ar mums.
Vienkārši ļauj man tev palīdzēt.
Es esmu vainīga pie tā, kas notika ar Žanu.
Man nevajadzēja lūgt, lai viņš atstāj šo dzīvokli.
Šeit viņš bija drošībā.
Tev sev jāpiedod. Tā bija bezizejas situācija.
Kungs? Jaunkundz?
Es gribēju jūs satikt. Dzirdēju, ka jums neklājas labi.
- Es pirmīt zvanīju. - Nē.
- Gribēju parunāt. - Nē. Nekādu apmeklētāju.
Nav īstais brīdis, jaunais cilvēk. Lūdzu.
Tava seja ir redzēta.
Kā es tevi pazīstu?
Es biju Žana draugs. Dzirdēju, ka esat mājās.
Lūdzu, vai būsiet tik laipna un atbrauksiet man līdzi?
Man jums kaut kas jāparāda.
Katerina, tu neesi pietiekami stipra.
Kungs, manuprāt, tas ir svarīgi.
Protams.
Tas ir tur.
Te viņi guļ.
Viņi?
Jā, Žans un pārējie.
Mēs pavisam bijām seši.
Manas vecmāmiņas mājā ierīkojam nelielu tipogrāfiju
un sākām izplatīt antinacistiskas skrejlapas.
Sākumā šķita, ka tas ir bezjēdzīgi.
Bet tas gāja plašumā. Pretošanās kustība gāja plašumā.
Un tad tas piesaistīja nacistu uzmanību.
Kad nacisti apcietināja visus manus piecus draugus,
domāju, ka noteikti būšu nākamais.
Bet neviens pēc manis neatnāca.
Un nākamajā dienā es biju drošībā.
Un mana ģimene bija drošībā.
Un arī aiznākamajā dienā.
Un tad es sapratu, ka draugi mani nenodos.
Mani draugi nesalūza, un jūs nesalūzāt.
Nezinu, kā jūs spējāt izturēt tās mokas un klusēt.
Es atnācu pateikt paldies.
Esmu jums parādā dzīvību.
Jūs man devāt otru iespēju dzīvot.
Aizvedīšu jūs mājās, kad būsiet gatava.
Tagad es atceros.
Tagad atceros.
Nometnē ļaudis domāja, ka biju neticami drosmīga, pārciešot spīdzināšanu.
Bet tā nebija drosme, kas man deva spēku klusēt.
Tā nebija drosme.
Tagad es atceros.
Tas biji tu, Kristiān.
Tas nekas.
Esmu tik nogurusi.
Kaut viņi mani nogalinātu!
Nomirt ir viegli.
Tikai tu zini, kas tev jādara.
Vai tu mani dzirdi? Ar ko tu runā?
Man jums nav, ko teikt!
Savāciet viņu! Savāciet viņu!
Nē!
Piedod, ka traucēju.
Tu netraucē, Kristiān.
Es tikai gribēju atvainoties, ka nebiju uz tikšanos.
Un rīt es būšu klāt, un visas turpmākās dienas.
- Man jāzina, ka varu uz tevi paļauties. - Es tevi nepievilšu.
Mēs kopā radīsim kaut ko lielisku. Tu, es un Busaks.
Tā notiek reti, zini.
Kas?
Saņemt dzīvē otru iespēju.
Otru iespēju?
Jā. Man ir dota otra iespēja.
Mums visiem.
Atrodi savu numuriņu, Elza.
Man nav noskaņojuma tevī klausīties.
Dieva dēļ!
- Ko tu gribi? - Tev ir pilnīga taisnība.
Es nekad neesmu tevi sapratis.
- Pjēr. - Bet es gribu saprast.
Šonakt.
Meties ceļos!
Koko, lūdzu.
To nedaru es. Vainīgs mans brālis.
Tad esi labs zēns.
Un atdod manu naudu, velns parāvis!
Tulkojusi Aija Apse