ĮKVĖPTA TIKRŲ ĮVYKIŲ
Katrina. Tavo vardas skamba švelniai.
Tikiuosi, man pavyks su tavim susitarti.
Padarysi sau paslaugą, jei kalbėsi su manim.
O jei ne...
man teks tave nuskriausti.
Ir skriausiu tave tol,
kol pasakysi viską, ką man reikia žinoti.
Septyniasdešimt dvi valandos be poilsio. Nenori pamiegoti?
Jei nekalbėsi su manim, tai niekada nesibaigs.
Buvo šeštas studentas.
Pasakyk jų vardus arba vėl įkišiu į ledų vonią.
- Aš neturiu ką tau pasakyti! - Ne...
Ne. Tu saugi.
Tu saugi. Tu namie.
Ne, čia aš.
- Čia aš. Kristianas. - Prašau!
Pasakei jiems, kad duodu juos į teismą, o jie nieko nepasakė?
Turi suprasti, ką tu pradėjai.
Pradėjau?
Ne aš tai pradėjau. O dabar aš juos sužlugdysiu.
- Koko... - Pjeras ir Polas pažeidė mano sutartį,
kai perkėlė „Chanel No. 5“ gamybą į Ameriką be mano sutikimo.
Man už nugaros.
Tai nuspręs teismas.
Bus veiksmai ir atsakomieji veiksmai...
Po galais, Renė. Ar tu ketini atlikti savo darbą,
ar turiu grįžti namo ir atlikti jį už tave?
Man reikia pinigų.
Suorganizavau priešpiečius su turtingiausiomis Šveicarijos moterimis.
Jei joms patiksi, jos tau brangiai mokės už tai, kad jas rengsi.
Sveiki. Laba diena.
- Sveiki. - Malonu susipažinti.
Ir man.
- Sveiki. Malonu susipažinti. - Sveiki. Laba diena.
- Jūsų dar nepasodino prie staliuko? - Ne, dar ne.
Atleiskit. Prašau, susodinkite mus visas prie mano staliuko.
Gerai, madmuazele. Galėtume šnektelėti?
Klausau jūsų.
Madmuazele, jūsų sąskaita...
Dabar neturiu tam laiko. Duodu jums žodį. Aš sumokėsiu.
Liaukitės, tai svarbus susitikimas. Netrukdykite man.
Sakyk, kaip Andrė sveikata?
Jie su Gabriele prieš kelias dienas grįžo į Paryžių. Prasidėjo jo gydymas.
Sukryžiuosiu pirštus.
Be jų aš daugiau nieko neturiu.
Myliu juos labiau už viską pasaulyje.
Turite nuotrauką?
Čia mano anūkai.
Kaip miela.
Taip, žinoma. Užsakiau, kad įrėmintų jų portretus.
Noriu paklausti, kas ta ponia?
Kokia ponia?
Moteris tolimajame kampe. Ji nenuleidžia nuo tavęs akių.
Koko, brangute. Labas.
- Ji tau mojuoja. - Šimtas metų.
Ji?
Brangute, Koko. Negaliu patikėti.
- Koko! - Regis, ji neatstos.
Taip, tikrai, ar ne? Taip.
Visi žiūri. Verčiau nueik ir pasilabink su ja.
Katrina neteko daug skysčių ir yra išsekusi.
Duokite jai lengvo maisto, nes gali būti, kad jai skrandžio opa.
Gerai, bet yra dar kai kas.
Ji dažnai nesupranta, nei kas aš, nei kur ji yra...
Taip, badavimo ir prastos mitybos pasekmės yra sudėtingos, žinote.
Tiems, kurie grįžo iš stovyklos, pasireiškia įvairiausi simptomai,
kai kuriais atvejais tai yra traumos sukelta amnezija.
Bet jos atmintis grįš?
Tikriausiai.
Tik pasistenkite jos nespausti.
Jai reikia ilsėtis.
Mesjė Diorai,
Katrina patyrė daug kančių.
Badas gali išvesti žmones iš proto.
Tai - nepakeliamas skausmas.
Jis kenkia ne tik kūnui, bet ir psichikai bei nuotaikai.
Kaip galiu jai padėti?
Duokite jai laiko.
Neskubinkite jos.
Ateisiu jos apžiūrėti kas dvi dienas.
Apribokite lankytojų skaičių. Geriau jų išvis nereikia.
Nenoriu, kad ji matytų mane nerimaujantį.
Tau reikia į susitikimą su Vigoru.
Aš niekur neisiu. Tai neįmanoma.
Aš ja pasirūpinsiu.
Ne. Aš nė už ką nebūčiau rizikavęs, jei būčiau žinojęs,
kad ji sugrįš. Tai stebuklas.
Taip, tiesa.
Tai, kad mesjė Busakas suteikė tau tokį šansą - irgi stebuklas.
Kristianai, nepraleisk jo.
Katrina dabar namie.
Tai svarbiausia.
Turi didžiuotis savimi.
Eik, prašau.
- Daryk tai, kas tau geriausia. - Taip.
Eik.
- Alio. - Ar paskambinau
į Kristiano Dioro namus?
- Taip. Čia Dioro namai. - Ar Katrina grįžo?
- Atsiprašau, Katrina? - Taip,
- norėčiau su ja pasikalbėti. - Ne, tai neįmanoma.
- Tikrai? - Ne, apgailestauju.
Neįsivaizduoji, kiek turėjau problemų, kad išvykčiau iš Madrido.
Visi iki vieno britų ambasados darbuotojai
tik ir klausinėjo, kur buvau, ką žinau.
Milijonas klausimų. Tai mane labai išvargino.
Tikras vargas.
Vargas? Ne, tai buvo kankynė.
Na, bet esi čia gyva ir sveika.
Ir tai svarbiausia.
Sakyk man, ką čia veiki?
Atėjau priešpiečių.
Būčiau pagalvojus,
kad labiau norėtum būti Londone.
Na, po mūsų nesėkmės Madride man užklijavo išdavikės etiketę, supranti.
Ir mano šeima Anglijoje manęs išsižadėjo.
Tad esu tavo paslaugoms.
Man pasisekė.
Papasakok, kaip čia gyvenasi.
Tie šveicarai atrodo tokie...
turtingi.
Nekurpk jokių planų, Elza.
Kokių planų?
Aš stengiuosi neatkreipti į save dėmesio. Tau irgi siūlau tą patį.
Vis dar tebėra pavojinga.
Tave persekioja prancūzų vyriausybė?
Kalbėk tyliau.
Atleisk.
Koko.
Jei nori, kad niekam nepasakočiau apie tai, ką žinau,
gal pagaliau įvykdysi savo pažadą?
Štai kas. Prisiminei pinigus.
Brangute, pati sakei Madride, kad tai tik pinigai.
Pasakei tai tada, kai Špacas juos visus išleido.
Pasakei, kad gali gauti daugiau. O tada...
tada palyginai mano širdį ir sielą su staltiese.
Aš to nenorėjau.
Tiesiog pasirūpink manim, gerai?
Patvirtinsiu mūsų susitarimą bučiniu.
Na, belieka tave pasveikinti.
Ši įmonė, mados namai...
Tiksliai nežinau, ką pasakei mesjė Busakui,
bet jis dar niekada nebuvo tiek daug investavęs nė į vieną žmogų.
Na, man tai garbė.
Jau pasakei Lelionui?
Jis turbūt ne juokais įsiuto, kad palieki jį.
Dar nepasakiau. Bet pasakysiu.
Padaryk tai kuo greičiau.
Kristianai, mums reikia baigti tvarkyti dokumentus.
Pasamdyti siuvėjas. Pasamdyti modelius, personalą.
Susirasti vietą. Vieta yra esminis dalykas.
Busakas nori kažko didingo.
Aš galvojau apie kai ką intymesnio, labiau asmeniško,
kas atspindėtų mano troškimą rafinuotai rengti kelias moteris.
Žinoma. Bet mes vis viena dirbsime plačiu mastu.
Busakas pageidaus, kad rengtume ne kelias moteris.
Manau, ir pats tai supranti.
Bet man prireiks šiek tiek laiko.
- Nežinau, ar girdėjai, bet... - Iš stovyklos grįžo tavo sesuo.
Taip. Tai nuostabu, Kristianai. Kaip ji jaučiasi?
Ji po truputį prisitaiko, bet tam prireiks laiko.
Tai nuostabi žinia.
Eik namo ir rūpinkis Katrina tiek, kiek reikia.
Ačiū, Žoržai.
Bet kaip verslo partneris tau pasakysiu,
kad Busakas nėra labai kantrus žmogus.
Jis turi savo tvarkaraštį.
Suprantu. Ačiū.
Nesirūpink.
Na, negaliu nesirūpinti.
Tai tiesa? Ji čia?
Taip, ji čia.
Ačiū.
Aš turiu ją pamatyti.
Erve, ji silpna. Reikėtų palaukti.
Ne. Turiu su ja pasikalbėti.
Greitai pasikalbėsi.
Bet ne šiandien. Ji dar labai sumišusi.
Ji klausė apie mane?
Ar ji klausė apie mane?
Jai amnezija.
Atleisk. Turiu ją pamatyti.
Katrina.
Maniau, kad netekau tavęs.
Visa tai skamba...
Kvaila ką nors sakyti.
Gerai, leiskime jai ilsėtis.
Prašau.
Tik minutėlę.
Ji žino, kad aš čia.
Maniau, kad netekau tavęs.
Klausyk, mes negalim pasirodyti mieste artimiausias 72 valandas.
Nesijaudink, iškart po to mes išeisime.
Sutemus išvesim iš čia Žaną.
O vėliau išeisime ir mes.
Ateisiu rytoj.
Gerai?
Paimk mane už rankos, Katrina.
Pasakyk to kito studento vardą,
ir visa tai baigsis.
Paimk mane už rankos.
- Taip? Klausau. - Geros žinios, mesjė Diorai.
Atsiprašau. Kas čia kalba?
Tavo likimas.
Radau puikią vietą tavo naujajai ateljė.
Vėliau tau paskambins Žoržas Vigoru ir susitars dėl susitikimo,
kad apžiūrėtum vietą ateljė.
Pone Busakai. Žoržas žino, kad man reikia dar kelių dienų.
Mesjė Diorai,
aš stengiuosi įgyvendinti tavo viziją,
bet tu irgi turi atlikti savo darbą.
Galų gale, juk tai verslas.
Taip, žinau. Ir, patikėk manim, esu už tai labai dėkingas.
Puiku. Vadinasi, viskas, ką reikėjo pasakyti, pasakyta.
Karas eina į pabaigą, mesjė Diorai.
Laikas pradėti gyvenimą iš naujo.
Žinai, man nebūdinga ko nors viltis.
Bet tu sugebėjai įkvėpti man viltį.
Kas girdėt iš Verthaimerių?
- Kol kas nieko. - Absurdas.
Aš juos sužlugdysiu.
Privalai kai ką suprasti.
- Mums reikia vengti neigiamų pasekmių. - Ką tu nori tuo pasakyti?
Jei paskelbsi karą Verthaimeriams,
iš spintos pradės lįsti visi skeletai.
Sakyk, ar yra kas nors, ką nuo manęs slepi?
Ne. Nieko neslepiu.
Turi paslapčių, apie kurias nieko nežinau?
Liaukis klausinėjęs to paties.
Jei šiandien jiems nepaskambinsi ir nepareikalausi atsakymo, aš paskambinsiu!
Brangute. Regis, turi problemų.
Nepradėk, Elza.
Viską, ką turiu gyvenime, užsidirbau pati.
Nuo nulio įkūriau mados namus „Šanel“.
Sukūriau kvepalus „Chanel No. 5“. Atnešiau juos jiems ant lėkštutės.
O dabar jie galvoja, kad jiems nieko nebus už tai, kad pavogė juos iš manęs.
Kas juos nori iš tavęs pavogti?
Pjeras Verthaimeris ir jo idiotas brolis Polas.
Jie taip lengvai neišsisuks. Aš atgausiu tai, kas man priklauso.
Puiku. Aš abiem rankomis už tuos, kurie atgauna tai, kas jiems priklauso.
Įskaitant ir save.
Regis, šįvakar bus neblogas vakarėlis.
Gavai kvietimą?
Kvietimą? Ne. Kodėl klausi?
Kviečiami visi viešbučio svečiai. Man kvietimą įteikė registratūroje.
Mes neisim į jokį vakarėlį.
Kodėl ne? Pažiūrėkim, kas čia parašyta, gerai?
„Gerbiami svečiai ir būsimieji draugai...“
Gan miela. Net malonu, sakyčiau.
„Po daugybės metų, kai neturėjome ką švęsti...“
Tikra tiesa.
„Širdingai kviečiame ateiti ir pakelti su mumis taurę už gyvenimą
šiandien bet kuriuo metu nuo 16.00 val. iki vidurnakčio.“
Mes nepažįstam tų žmonių.
Tiesą sakant, tu pažįsti.
Ką?
„Džiaugsimės galėdami su jumis susipažinti.
Ponas Pjeras Verthaimeris su žmona.“
Labai juokinga.
Čia taip parašyta.
Tai ne sutapimas.
Štai kodėl jis neatsakė.
Supranti, jis žaidžia žaidimą, bet tai - karas.
Man reikia patarimo.
Kažkas negerai.
Tiesiog... Katrinos nebėra.
Žinojau, kad ji bus pasikeitusi, bet ji neatpažįstama.
- Kam? - Man.
Aš nežinau, ką man daryti.
Vis įsivaizduoju, ką jai teko patirti,
ir...
tai, ką aš matau savo galvoje, yra taip...
Taip žiauru ir labai baisu.
Manai, ji tave kaltina?
Aš save kaltinu.
Tau bus saugiau, jei aš išeisiu.
Aš pagyvensiu su kitais studentais.
Taip bus visiems saugiau.
Gavom patvirtinimą,
kad visi penki studentai bus sušaudyti Balaro poligone.
Katrina, tu perduosi žinutes, gerai?
Prašau, nesiųsk jos.
Privalom pabandyti.
Suprantu.
Nuvesk mane pas Katriną.
Ačiū.
Kai būsime vakarėlyje, kalbėsiu aš.
Man tas pats.
Gali kalbėtis su Pjeru, kiek nori. Jis vedęs.
Aš ieškau laisvo vyro.
Sveiki.
Nori išgerti?
Ne?
Gerai, ačiū.
Jei kas nors paklaus, iš kur mes pažįstam viena kitą,
sakyk, kad esam senos draugės.
Susidraugavom dar prieš karą.
Kad ir ką bedarytum, venk bet kokių komplikuotų temų.
Jokių komplikuotų temų, pavyzdžiui, apie Madridą.
- Tikiuosi, supratai mane. - Taip, žinoma.
Aš tik lankau savo brangiausią draugę pasaulyje.
Tik tiek.
Pavardė?
Jūs pažįstate mane. Leiskite praeiti.
Atleiskite, madmuazele. Tenoriu patikrint, ar sąraše yra jūsų pavardė.
Koko Šanel.
Atleiskite, madmuazele. Sąraše Koko Šanel nėra.
Štai mano kvietimas.
Panelė Elza Lombardi.
Taip. Jūsų pavardė čia yra.
- Malonu jus matyti šį vakarą. - Ir man.
- Prašau štai čia. - Ačiū.
O kaip bus su ja? Negi pakviesti ne visi viešbučio svečiai?
Beveik visi.
Ponas Verthaimeris asmeniškai tvirtino svečių sąrašą.
Na, tikriausiai įvyko nesusipratimas.
Pasimatysim ten, brangute.
Tai absurdas. Aš einu.
Ne.
Tik ne jūs. Jūs neturite kvietimo.
O dabar paklausykit manęs.
Prašau, madmuazele.
Nenorėčiau kviesti apsaugą.
Nelieskit manęs, nemandagi kiaule.
Madmuazele, čia vyksta privatus vakarėlis.
Galite pavakarieniauti su kitais svečiais, kurie taip pat nebuvo pakviesti.
Pasirūpinsiu, kad jus išmestų iš darbo.
Buvo verta.
Dar vieną.
Leisk. Aš pabandysiu.
Apgailėtina.
Sveiki atvykę. Esu Pjeras Verthaimeris.
Smagu, kad susirinkote čia
atšvęsti naujo gerovės ir taikos etapo mūsų pasaulyje.
Pakelkime taures už visus čia susirinkusius žmones.
Į sveikatą.
Pjerai.
Gaila, kad negalėjai ateit į mano vakarėlį.
Tavęs neįleido, tiesa?
Kalbi apie tą fantastišką vakarėlį, iš kurio išėjai,
kad pasikalbėtum su manim?
Taip, apie jį. Atsiprašau, kad negavai kvietimo.
Mes su broliu gavome tavo laiškelį.
Tą, kuriuo grasini paduoti mus į teismą.
Pakankamai aiškiai surašytas. Beveik profesionaliai.
Padarysiu viską, kad atiduotum man tai, kas priklauso.
Stipriai abejoju.
Tu pasinaudojai Arijų įstatymu, kad mus išstumtum.
Mes galime bet kurią akimirką
paviešinti tai pasauliui.
Nekalbant apie daugybę vakarų viešbutyje „Ritz“,
kuriuos leidai su tais marširuojančiais klounais.
Man šito gana.
Nedrįsk atsukt man nugarą, kai su tavim kalbu.
Tuomet nekalbėk.
Paduosiu tave į teismą.
Uždirbai maišą pinigų už mano vardą ir kvepalus.
Kartu dirbome dvidešimt metų,
o dabar manai galįs mane apvogti?
Pasimatysim teisme.
Su tavim ir tavo apgailėtinu broliu.
To niekada nebus. Mes to neleisime.
Tu man skolingas, sumautas idiote!
Toks buvo tavo, mano ir mano brolio susitarimas. Geras susitarimas.
Tu žinojai, į ką veliesi, o mes įvykdėm savo sutarties dalį.
Gavai savo 10 proc. Nesuprantu, ko tu skundiesi.
- Jūs apgavot mane! - Kad parėmėm tave? Patikėjom tavim?
Pati pagalvok.
Tiesa ta, kad tu nė nematei savo verslo galimybių.
Žinoma, dabar tu visus nuopelnus prisiskiri sau,
bet tada džiaugeisi, kad kiti rūpinasi tavo verslu,
kol pramogavai su savo idiotais draugais.
Melagis. Sumautas prakeiktas melagis!
Pripažink tai.
Atidavei savo verslą dviem žydams, nes žinojai, kad padarysim tave turtingą.
Jūs tik tai ir temokat.
Ką tu pasakei?
Tai, ką girdėjai.
Pinigai. Jums terūpi tik pinigai.
Atsiprašau.
Pokalbis dar nebaigtas.
Tu niekada nesupratai manęs, Pjerair niekada nesuprasi.
Smagaus vakarėlio.
Tu sugrįžai.
Tavo kūnas yra čia.
Bet siela - kažkur kitur.
- Aš nebenoriu tęsti. - Ir man taip buvo. O tada tai ir nutiko.
Madam Delei matė tave savo vizijoje.
- Ji matė mane? - Taip.
Ji žinojo, kad tu sugrįši.
Tai neįmanoma.
Visa tai neturi jokios prasmės.
Matau tave ten.
Tau labai skauda.
Visi kentėjo.
Bet su tavim yra dar kažkas.
Jie mus kankino po vieną.
Aš ne tai matau vonioje.
Ką tu žinai apie tą vonią?
Ne. Tu paėmei jam už rankos.
Paimk mane už rankos.
Jis tau padėjo išgyventi.
Čia tu esi viena.
- Bet ten... - Man gana.
Tavo brolis atvedė tave pas mane,
kad suteikčiau nors kiek ramybės skaudančiai širdžiai.
Kažkas buvo su tavim. Tu paėmei jį už rankos.
Kristianai.
Išeik.
- Apgailestauju dėl to, ką teko patirti... - Eime, madam Delei.
- ...brangute. - Kitą kartą. Ir labai ačiū.
Kristianai, tegul ji išeina.
Labai apgailestauju.
Sofi.
Sofi!
Mesjė?
Mesjė Dioras įspėjo, kad neateis? Mums reikia apžiūrėti patalpas.
Ne, neįspėjo.
- Atšaukite susitikimą. - Gerai, mesjė.
Mesjė Busakui tai nepatiks.
Katrina.
Ji tik norėjo tau padėti. Mes visi norime tau padėti.
Padėti man?
Jūs negalit man padėti.
Bet tu namie.
Dabar esi su mumis. Turi būti čia su mumis.
Leisk man tau padėti.
Aš kalta dėl to, kas nutiko Žanui.
Neturėjau jo prašyti, kad jis iš čia išeitų.
Čia jis buvo saugus.
Privalai atleisti sau. Tada negalėjai pasielgti kitaip.
Mesjė? Madmuazele?
Norėjau tave pamatyti. Girdėjau, kad dar nesi pakankamai sveika.
- Aš skambinau. - Ne.
- Norėjau su tavim pasikalbėti. - Ne. Jokių lankytojų.
Dabar tam ne laikas, jaunuoli. Prašau.
Esu mačiusi tavo veidą.
Mes pažįstami?
Aš Žano draugas. Išgirdau, kad tu grįžai.
Galėtum su manim kai kur nuvažiuoti?
Noriu tau kai ką parodyti.
Katrina, tu per silpna.
Pone, manau, tai labai svarbu.
Gerai.
Štai čia.
Čia jie visi ir guli.
Jie?
Taip, Žanas ir kiti.
Mes buvome šešiese.
Mes įkūrėm nedidukę spaustuvę mano močiutės namuose
ir ėmėme platinti antinacistinius atsišaukimus.
Iš pradžių tai neatrodė nieko rimta.
Bet Pasipriešinimo judėjimas vis augo.
Ir tai atkreipė nacių pareigūnų dėmesį.
Kai naciai suėmė visus penkis mano draugus,
pamaniau, kad kitas būsiu aš.
Bet niekas manęs neatėjo.
Kitą dieną aš buvau saugus.
Mano šeima buvo saugi.
Ir dar kitą dieną.
Tada ir supratau, kad mano draugai manęs neišdavė.
Mano draugai neprisipažino ir tu neprisipažinai.
Neįsivaizduoju, kaip tu neprasitarei, kai buvai šitaip kankinama.
Todėl noriu tau padėkoti.
Tu išgelbėjai man gyvybę.
Tu suteikei man antrą šansą gyventi.
Kai pasakysi, parvešiu jus namo.
Dabar prisimenu.
Dabar jau prisimenu.
Stovykloje visi negalėjo patikėti mano drąsa, kaip aš ištvėriau kankinimus.
Bet ne drąsa man padėjo.
Ne narsa.
Dabar prisimenu.
Tai buvai tu, Kristianai.
Viskas gerai.
Aš tokia pavargusi.
Norėčiau, kad jie mane nužudytų.
Mirti lengviausia.
Tik tu pati žinai, ką reikia daryti.
Girdi mane? Su kuo tu kalbi?
Neturiu tau ką pasakyti!
Į vonią ją! Į vonią!
Ne!
Atsiprašau už trukdymą.
Tu netrukdai, Kristianai.
Aš tik norėjau atsiprašyti už tai, kad neatėjau į susitikimą,
bet rytoj ir visas kitas dienas aš būtinai ateisiu.
- Noriu, kad galėčiau tavim pasitikėti. - Aš tavęs nenuvilsiu.
Mes sukursime kai ką didingo. Tu, aš ir Busakas.
Tai nedažnai pasitaiko, žinai.
Kas?
Gauti antrą šansą gyvenime.
Antrą šansą?
Taip. Man buvo suteiktas antras šansas.
Manau, mums visiems.
Eik į savo kambarį, Elza.
Neturiu nuotaikos klausytis tavo nesąmonių.
Dėl Dievo meilės.
- Ko tau reikia? - Tu visiškai teisi.
Aš niekada tavęs nesupratau.
- Pjerai. - Bet noriu suprasti.
Šiąnakt.
Ant kelių.
Koko, prašau.
Tai ne mano kaltė. Viską padarė mano brolis.
Tada būk geras berniukas
Ir grąžink mano sumautus pinigus.
Išvertė Laima Banionienė