INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Du vækker alle.
Det regner. Må jeg låne din jakke?
Hav en dejlig dag.
- Farvel. - Au revoir, madame.
- Elsa. - Hvem er det?
Her.
Hvad i himlens navn foretager du dig?
Du ville ikke begribe, hvilken nat jeg lige har haft.
- Den var sikkert spektakulær. - Ja, det var den faktisk.
Jeg har ikke moret mig så meget i umindelige tider.
Hvad skete der med dig?
Jeg spiste middag.
Kedeligt.
Men jeg endte alligevel med Pierre Wertheimer på mit værelse.
Ja, selvfølgelig går I i seng sammen. Det forklarer alt.
Nej, vi gør ikke.
Det har vi aldrig gjort, og det kommer vi aldrig til.
Nogen bør fortælle hans kone...
Nogen bør fortælle...
Hun vandrede rundt og ledte efter ham hele aftenen.
- Gjorde hun? - Ja.
Germaine kan passe på sig selv.
- Jeg har brug for din hjælp. - Ja.
Jeg har brug for dig, min kære.
Lad os finde noget kaffe til dig, inden du vælter.
Ja.
- Hvor skal I to hen? - Bare ud at gå en tur.
Jeg har brug for lidt solskin.
Bare rolig. Hun kommer tilbage i ét stykke.
Jeg er ikke urolig.
Bare jeg kunne gå med jer. Det er bare det.
Hvorfor gør du så ikke det?
Fordi jeg må tale med Lelong i dag. Jeg forlader ham. Jeg siger op.
Jeg er her, når du kommer tilbage.
Dit snørebånd er ikke bundet.
Lidt mere.
- I den her side? - Sådan der.
Godmorgen, madam.
Hvordan går det så her?
Den ser perfekt ud.
Det er et af de nye design fra vores topdesigner monsieur Dior.
Jeg føler mig så glamourøs. Han er dygtig.
Ja. Det er han.
Undskyld os.
Madame Zehnacker og jeg har et par ting, vi må tale om.
- Naturligvis. - Tak.
Har De set Diors seneste idéer til vores vinterkollektion?
De er vidunderlige.
Fantastiske.
Christian, vi talte lige om Dem og Deres vidunderlige arbejde.
Tak. Det... Det er pænt af Dem.
- Smukt. - Monsieur Lelong?
Må jeg tale med Dem?
Jeg har nyt.
Naturligvis. Sid ned.
Der er...
...opstået en mulighed, helt uventet...
Jeg lytter.
...for at jeg kan grundlægge mit eget modehus.
Men...
Undskyld.
Jeg er taknemmelig for alle de år, vi har haft sammen.
Over for jer begge.
Men den her mulighed...
Jeg kan ikke lade den gå mig forbi.
Nå.
Er det bare en ambition,
eller har De fundet midler?
- Jeg har midler. - Fra hvem?
Det er vigtigt for mig, at De forstår, hvor taknemmelig...
Fra hvem, Christian?
Fra Boussac. Marcel Boussac.
Boussac?
Forlader De mig for bomuldskongen?
Jeg ved, at De har været uenig med ham gennem...
Hvor meget giver han Dem?
Hvor meget?
Seks millioner franc.
Er alt i orden, hr.?
Det gik ikke så godt.
Han skal nok indse, at De er nødt til at tage chancen.
Han glædede sig bare til at arbejdede sammen med Dem.
Monsieur.
Ja.
Tænk ikke på det.
Det er beviset på dit mod.
Den nye regering har lavet et repatrieringscenter,
så borgere kan finde deres kære, der er forsvundet.
De beder overlevende om at komme med de oplysninger, de måtte have...
...så de kan finde de savnede. Jeg kan tage dig med derhen.
Hvis du magter det.
Der var øjeblikke som det her i lejren,
hvor solen ramte mit ansigt, og jeg kunne lukke øjnene og forsvinde.
Så skete der noget, der vækkede mig af min trance, og...
...så var realiteterne bare...
...endnu mere forfærdelige.
Mere håbløse.
Jeg lærte at hade solen.
Hvis du synes, at jeg skal tage derhen, så...
...gør jeg det.
Henri, parfumerne, vi begyndte at udvikle inden krigen...
Dem, som Wertheimer-brødrene afviste,
fordi de ikke måtte konkurrere med No. 5...
Har De stadig de prøver?
Ja. Men Wertheimer-brødrene gjorde klogt i at afvise dem.
Jeg er overbevist om, at de kan blive mere populære end No. 5.
Åh, ja. Ja, det ved jeg. Send dem til mig med det samme.
Jeg vil markedsføre de bedste af dem.
Konkurrencen vil tvinge brødrene til at betale det, de skylder.
Det tør jeg ikke.
Henri.
Under krigen gik mit arkiv tabt.
Jeg har brug for tid til at analysere det, vi skabte.
Jeg skal bruge dem.
Hvis de er gået i stykker eller er væk, kan de være tabt for altid.
Vi lavede dem sammen, og jeg kender kun en del af historien.
Kom til Paris og hjælp mig.
Jeg har brug for Deres næse og viden her i Paris.
Paris er en umulighed for mig, det ved De godt.
Det er den eneste måde.
Det kan jeg ikke. Det er for risikabelt.
Så bør vi måske udskyde det.
De har naturligvis ret. Angående risikoen for Dem.
FFI henretter snart højtstående Vichi-kollaboratører.
Ja.
Lad mig tænke.
Jeg må finde en måde at komme til Paris.
Du kan da ikke tage til Paris. Du er i eksil. Ligesom mig.
Hvis de fanger dig, smider de dig direkte i fængsel.
Formentlig.
Du smeder rænker igen, og det betyder, at der er penge indblandet.
Penge og muligheder.
Hvis du hjælper mig med det, får du din del af kagen.
Jeg er jo din lykkeamulet.
Det har jeg altid været.
Jeg åbner en butik her i Schweiz
og genvinder kontrollen over mit firma, og du skal være en del af det.
Lover du det?
Vi hænger på hinanden, dig og mig.
Det lyder vældig spændende.
Bortset fra det med Paris.
Ja. Vi hjalp ikke. Det ved jeg godt.
Jeg har tænkt på Pierre. Han har gode forbindelser, men...
Jeg aner ikke, hvordan jeg skal overbevise ham.
Du kunne gå i seng med ham.
Åh gud.
Helt udelukket.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg finder glæde i at afvise ham.
- Jeg kunne gå i seng med ham. - Nej.
Godt. Så taler jeg bare med ham.
- Dig? Han kender dig ikke engang. - Jo da.
- Vi mødtes til festen. Vi morede os. - Elsa.
Hvis du vil have min hjælp, må du lade mig hjælpe.
Jeg ville komme herned, monsieur Dior, for at vise Dem,
hvor vi kan opbygge vores drømmes couturehus.
Lad mig præsentere: Modehuset Dior!
Det er vidunderligt. De er genial.
Og tusind tak, fordi De kom personligt,
og fordi De valgte sådan et unikt sted.
Jeg ser det virkelig som et palads.
I stedet for et modehus kan De åbne det første modepalads.
Ja, men...
Nej. Der er ikke plads til tvivl. Slet ikke.
Tro mig, når jeg siger: "Det skal være her."
- Det er for storslået. - Men det er jo pointen.
De har modtaget en enorm sum penge,
og De vil blive en enorm succes.
Mit modehus skal være personligt.
Det handler om elegance. Ikke størrelse.
Elegance, monsieur.
Christian, varemærket bliver elegant, fordi De designer det.
Men bygningen skal være en, der viser, at vi er konger.
Ja, den skal svare til Boussac-navnets succes.
Ja.
- Og Dior-navnets. Ja. - Og Dior-navnets.
Men, de herrer...
Jeg føler, at vi bevæger os længere og længere væk fra det aftalte.
Kernen i det.
Min ven...
- Jeg har givet Dem seks millioner franc. - Ja.
Og desuden min tillid.
Det er på tide, at De giver mig Deres.
De herrer.
Der er ikke tid til det her.
Vi må ansætte et helt nyt hold,
skaffe stofferne...
De fleste er stadig knappe. Finde en ny skrædder.
- Det er jeg klar over. - Godt.
Jeg får Georges til at gøre papirerne klar,
og så begynder vi at bygge.
- Georges? - Det klarer jeg.
Farvel, mine herrer.
Og...
Det er sådan her, fremskridt føles.
Pierre, tusind tak.
Det var en vidunderlig fest i aftes.
Ja, det var det, Elsa.
Hvor er Germaine? Jeg vil også gerne takke hende.
Schweiz huede ikke rigtig min kone. Hun tog et tog til Paris i morges.
Var det Schweiz, der fordrev Deres kone, eller var det Coco?
Uanset hvad hun har fortalt, forsikrer jeg Dem om, at det er løgn.
Jeg aner ikke, hvad der foregik mellem jer to.
Men jeg ved, at hun fortryder.
Det forvirrer Coco at holde af nogen, og hun holder af Dem.
Vi holder af hinanden.
Kom I op at skændes?
Det gjorde I sikkert.
- Har hun sendt Dem? - Mademoiselle.
Nej.
- Monsieur. - Tak.
Nej, hun er opsat på at gøre noget ufatteligt farligt.
- Hun vil tage tilbage til Paris. - Umuligt.
Hun vil se sin nevø, André, og hans datter.
André? Er der problemer?
Han bliver behandlet for tuberkulose.
Det går desværre ikke så godt.
Kan han ikke komme her?
Han er syg, Pierre.
Lige siden hendes søster begik selvmord,
har André været som en søn for Coco.
De ved, hvor højt hun elsker ham.
Det gør jeg.
Vi kan ikke afholde hende fra at rejse.
Men det slog mig, at De måske kan redde hende.
Hvis hun kunne rejse med Dem,
ville de parisiske myndigheder ikke turde røre hende.
Du godeste. Den kvinde forvirrer mig.
Ja, også mig.
Men vi elsker hende alligevel.
Jeg rejser om to timer.
Vil De gøre det?
For Andrés skyld. For venlighedens. Ja.
Hun bliver så taknemmelig. Det lover jeg.
Vi pakker, og så møder vi Dem udenfor.
Vi?
Jeg kan da ikke lade hende rejse alene.
Tak, Pierre. Tak.
Jeg giver mig ikke.
De skal ikke forsøge at tale mig fra det som min advokat.
Nej. Det er ikke det.
Min svigerfar, Pierre Laval, er blevet anholdt.
De vil henrette ham for landsforræderi...
- Åh gud. - ...for at lede Vichy-regeringen
under besættelsen.
Det virker, som om de Gaulle stadig er opsat på at straffe kollaboratører.
Så De bør virkelig overveje at droppe den sag.
Det kan jeg ikke.
I det mindste er De ikke i Paris.
I det mindste er De i sikkerhed.
Hvem var det?
Det var ikke noget.
Jeg har nyt.
Pierre har indvilliget i at tage os med til Paris, så du må hellere pakke.
Det har altid været din forte at manipulere mænd.
- Vores forte, skulle jeg mene. - Tak.
Det er okay.
Hvis jeg skal i krig, får jeg brug for mine våben.
Og de venter på os i Paris.
Våben. Det lyder godt.
Jeg skal mødes med Henri. Han har noget, jeg skal bruge.
Og du hjælper André og Gabrielle med at pakke
og holde Pierre hen, hvis han leder efter mig.
Elsa.
- Pierre, tak. - Det er en fornøjelse.
Jeg har arrangeret, at vi kommer til Paris.
Vi får lov til at rejse, men det skal være et hurtigt visit.
Når vi har André med os, tager vi tilbage til Schweiz.
Godt.
Jeg var ked af at høre om hans sygdom. Bare du havde sagt noget.
Jeg ville ikke bebyrde dig.
Vores liv bliver ved med at bringe os sammen.
Der er forretninger, og så er der resten. Du kan altid regne med min hjælp.
Kom ind, Elsa.
Tak.
Jeg hadede det hele. Alt sammen.
Den bygning...
Den...
...enorme bygning.
Den er som... som en krypt.
Som et mausoleum. Min vision kommer til at dø der.
Jeg dør...
Undskyld. Forstyrrer vi?
Jeg har det fint.
Så sig, at du hader den.
Det har jeg gjort, men de lytter ikke. Det gør ingen af dem.
Boussac får sådan et blik. Det er foruroligende.
Han fornemmer modstanden. Han venter på den som en slange.
- Hvad har jeg rodet mig ud i? - Hvad du har rodet dig ud i?
Du har fået en fantastisk mulighed, som man kun får én gang.
Fokusér på det.
De vil have, at du trives. Find en måde at kommunikere med dem.
Jeg har allerede fortalt Lelong, at jeg stopper. Han er knust.
Jeg ved ikke, om jeg skulle have gjort det her.
Det... Jeg ved det ikke, men...
- Hvor skal du nu hen? - Jeg henter bare noget vand.
Du overvejer vel ikke at sige nej til Boussac, vel?
Jeg ved det ikke. Jeg ved...
Det er jo bare en bygning, Christian.
Du bliver nødt til at indgå mange kompromiser på den her rejse.
Jeg vil ikke gå på kompromis!
Jeg vil føre min vision ud i livet,
og det kan jeg sgu ikke i den latterlige bygning.
Kom nu. Det kan du godt.
Jacques, ved du hvad? Du forstår det ikke. Du er ikke designer.
Du forstår ikke, hvad det kræver at være kreativ.
Okay.
Hvad? Nej, Jacques. Du... Du må ikke gå.
Nej, Jacques. Lad nu være. Hold nu op. Undskyld.
Jeg har ting, jeg skal nå.
- Jeg har et arbejde. - Hold nu op.
- Jeg har et liv. - Undskyld.
Du må ikke gå, skat.
Du må ikke gå. Undskyld, Jacques. Undskyld.
Hervé mener, at jeg kan hjælpe
på repatrieringscenteret.
Nej. Ikke tale om.
Hold op med at bekymre dig. Jeg har det fint.
Jeg tror, at det kan hjælpe mig.
Det kan rode op i det hele. Pas nu bare på dit helbred.
Udfyld formularen, der forefindes ved hovedindgangen.
Undskyld? Jeg hedder Catherine Dior. Jeg var i Ravensbrück.
- Tak, fordi du vil hjælpe. - Naturligvis.
Op og til venstre.
Madame! Er du okay?
Skal jeg hjælpe Dem?
Undskyld.
Hun var 26.
Ved De, i hvilken lejr hun arbejdede?
Tror De, at de kan finde hende?
De kan besvare alle Deres spørgsmål ovenpå.
Jeg hedder Catherine Dior.
Mademoiselle Dior. Tak, fordi De kom.
Vi forsøger at matche personer, der er vendt tilbage fra lejrene,
med parisere, der stadig leder efter deres kære.
Jeg skal gøre, hvad jeg kan.
Vi håber, at De kan bidrage med oplysninger...
Undskyld mig.
...om de deporterede, der befandt sig i Ravensbrück.
Vi vil værdsætte alle slags oplysninger.
Det her er madame Carpentier. Hun leder efter sin søster.
Hun beskriver sin søster for Dem. Måske kan De huske hende.
Tak for hjælpen. Tusind tak.
Det her er min søster.
Hun var i Ravensbrück.
Har De oplysninger om hende?
Kan De fortælle mig noget?
Tak.
Farvel, madame.
Tak.
Kan De huske, hvad De sagde, da Christian begyndte at arbejde her?
Jeg var meget imponeret.
De sagde, at hvis De var yngre, ville De følge ham overalt.
Ja, det kan jeg godt huske.
Men De har intet at være bange for, Lucien.
Krigen har ældet mig mere end tiden.
Jeg er ikke bekymret for Dem, madame.
Men jeg beundrer Christian.
Jeg vil ham det bedste.
Men at drive sit eget couturehus
er en barsk og brutal opgave.
Og Christian har ikke modet
til at træffe svære beslutninger
eller evnen til at kæmpe for det, han vil have.
Og De kender Boussac.
Ja, Marcel og jeg er gamle venner.
Han vil tromle Christian.
Og udnytte det, vi beundrer mest ved ham.
Christian bliver knust.
Christian, de skal om bag Dem.
Det vil hjælpe.
Naturligvis.
Boussac vil kun have det største og det bedste.
Glimrende.
Godt. Jeg synes, at vi...
Vi flytter den her.
Catherine.
Du ser udmattet ud.
Jeg har det fint, Christian.
De mennesker...
De har brug for hjælp.
De leder stadig efter deres kære.
Det er vigtigt arbejde. Jeg vil gerne.
Men du har ret. Jeg er træt. Jeg har brug for at hvile mig.
Hent André.
Men forlad ikke hotellet. Du skal ikke blive set.
Naturligvis.
Og skynd dig, så meget du kan.
Kontakt mig, og så sørger jeg for, at du kommer tilbage.
Bliver du ikke?
- Min kone venter mig. - Naturligvis. Ja.
Vær forsigtig.
- Moster. Åh gud, du er her. - Elsa er her også.
Hun hjælper jer med at pakke. Jeg skal løbe et ærinde.
Bør du blive set på gaden? Det er risikabelt.
Min kære! Hej.
- Du ser vidunderlig ud. - Det gør du også. Det er godt at se dig.
Min kære. Jeg er nødt til at ringe.
Ja. Men hvor er din kuffert?
Christian, hvad er der galt?
Ikke noget. Jeg... Jeg glemte nogle personlige ting.
Hvad er det?
Boussac.
Han vil tvinge mig til at anvende en bygning, som jeg hader.
Madame Zehnacker, jeg har drømt om det her så længe.
Og jeg ved, hvordan det ideelle sted ser ud.
Elegance kræver intimitet.
- Simplicitet. - Ja.
Han vil have mig ind i et mausoleum, og så dør jeg.
- Bare tal med ham. - Jeg har talt med ham.
Han lytter ikke, og jeg har ikke viljen til at kæmpe imod.
De har tegnet en cirkel om de her lokaler.
Det er mit drømmemodehus.
Lokalerne er små, afsides, men elegante.
Et par arbejdsrum.
Her kan man skabe noget, der er personligt og unikt.
Ja. Det er tæt på Plaza, Lancaster og Bristol.
Deres internationale klienter ville nemt kunne finde Dem.
Præcis.
- Ja. - Ja.
Men det passer ikke til Boussacs storslåede vision.
- Det kommer det aldrig til. - Hvis De elsker det, så kæmp for det.
Jeg ved, at De forsøger at hjælpe.
Tak, men nej. Jeg...
Jeg må finde en anden drøm. Det her... Det her bliver ikke til noget.
Det bliver bare ikke til noget.
Pierre!
- Du tog hende med til Paris, ikke? - Du skal stoppe nu.
Du blev set stige ud af en bil med Chanel.
Og hvad så?
Du skal ikke røvrende mig, brormand.
Jeg ved, at du tog til Schweiz for at se hende, og nu har du hende med tilbage.
Stop. Stop så.
Jeg er desperat efter at forstå, hvordan du kan være så tåbelig.
- Hun havde brug for hjælp. - Med hvad? At dræbe os?
Hun er nazikollaboratør! Har du glemt det?
Hun forstår godt, at det, hun gjorde, var forkert.
Det mener du ikke.
Hun anvendte arierlovene til at stjæle vores virksomhed!
De samme love, hendes nazivenner brugte til at myrde vores venner og familier!
Hun havde brug for hjælp med en syg nevø.
Det er lige meget.
Når FFI finder ud af, at hun er her, bliver hun anholdt.
Og så gør de det mod hende, som de gør mod Laval.
Hvad mener du med "når"?
Du sagde: "Når FFI finder ud af, at hun er her." Hun er vores forretningspartner.
Tror du, at vi kan overleve sådan en skandale?
Du kan måske ikke se, hvem hun er, men det kan jeg.
Henri.
Mademoiselle.
Godt at se Dem.
Goddag, Henri. Jeg har savnet Dem.
Jeg har noget til Dem.
Vores fortabte børn.
Ikke længere forældreløse.
Men dog.
Skal vi gå i gang?
Ja. Vi har ikke megen tid.
Kom og elsk
Det er den afgørende time
Springvandene sitrer der
Og elskendes hjerter knuses
Fortroligheder hviskes sagte
Jeg vil synge for min elskerinde
Kom og elsk
Marcel!
Raymonde.
Sig mig lige, hvorfor arbejder De for Lelong i stedet for mig?
Fordi De ville have smidt mig bag et skrivebord.
Aldrig. Det har jeg for høje tanker om Dem til.
Godt.
De skal fastholde de tanker, når jeg nu siger noget om Dior.
Beklager. Vi har en aftale. Lelong bliver nødt til at slippe ham.
Det handler ikke om modehuset Lelong.
Det handler om Dem og det, De vil opbygge med Christian.
Hvis De lader Dior vælge sin egen vej,
får De det couturehus, De altid har ønsket Dem.
Men De må begynde med nogle omgivelser, der inspirerer ham.
- Er De nu hans beskytter? - Nej. Jeg er hans ven og også Deres.
Hvis De fortsætter sådan her, vil Deres investering visne og dø.
Marcel, jeg er ikke sikker på, at De forstår, hvad han har brug for.
Udfyld formularen, der forefindes ved hovedindgangen.
Goddag.
Jeg leder efter min kone.
Giv mig det der også.
Det er et fotografi af hende. Hun forsvandt måske undervejs.
- Beklager, jeg så hende ikke. - Tak.
Jeg hedder Jacob Friedman.
Catherine Dior.
Catherine Dior?
Miss Dior, jeg... Jeg tror, at jeg kender Deres far.
Maurice Dior. Er det korrekt?
Ja.
Jeg er i Callian nu, hvor han bor.
Han fortalte mig mange ting om sin datter Catherine.
Han er heldig, at De er vendt tilbage.
Meget heldig.
Min datters navn er Tania.
Hun var en del af modstandsbevægelsen, ligesom De var.
Jeg tryglede hende om at lade være, men hun ville kæmpe.
Jeg fik at vide, at hun var i Ravensbrück.
Var det så hæsligt, som de siger?
Det var en fangelejr.
Jeg har et fotografi af min Tania, som hun så ud, før de tog hende.
Se, hvor smukke hendes øjne er.
Kan De genkende hende?
Kan De fortælle mig noget? Hvad som helst.
Beklager. Nej.
Jeg så hende ikke.
Er De sikker? I var i lejren på samme tid. Kom nu. Jeg må finde hende.
De fleste klarede den ikke.
Måske gjorde hun.
Kig igen.
Beklager.
Beklager. Der er intet, jeg kan gøre.
Jeg er ked af, at jeg har plaget Dem med det her.
Deres fotografi.
Måske kommer De i tanker om hende.
- Han er her. - Ja, han er.
Så kører vi.
Elsa, bilen venter og kører jer til toget.
Er De klar til vores rejse?
André, De ser frisk ud.
Monsieur Wertheimer. Ja, jeg har fået det bedre.
Vi skal af sted med det samme. Hvor er Coco?
Hun er i dagligstuen.
Coco?
- Hvad? - Det er ikke sikkert her.
Min bror Paul sender måske FFI for at anholde dig.
Hvad laver du? Vi må af sted.
Paris.
Byen har ændret sig siden sidst.
Der hang naziflag overalt i gaderne, og nu er de væk.
Og jeg er forvist fra den by, jeg elsker,
og er tvunget til at snige mig rundt som en forbandet forbryder.
Jeg vil ikke stå her og høre på, at du sørger over tyskerne.
Jeg så André.
Han er ikke syg.
Hvad laver du her i virkeligheden, Coco, ud over at holde mig for nar?
Henter min parfume.
Hvad taler du om?
Jeg vil ødelægge jeres virksomhed fuldstændig.
Ingen vil købe jeres No. 5...
...for jeg har noget bedre.
Mademoiselle Chanel No. 1.
Jeg vil fortælle verden, at No. 5 ikke længere er min foretrukne duft.
At jeg er utilfreds med kvaliteten af jeres triste kopi.
- De stopper med at købe den. - Det sker ikke.
Hvis I ikke giver mig det, I skylder mig, får I at se, hvad der sker.
Gensidig ødelæggelse? Er det det, du ønsker for os?
Du kan stoppe mig...
...eller give slip på mig.
Men hvis du stopper mig, anholder de mig, Pierre.
De smider mig i fængsel. Måske dræber de mig endda.
Paul siger, at jeg bør hade dig, og han har ret.
Han kender mig ikke.
Ikke som du gør.
Jeg kender dig ikke.
Du kender mig.
Det gør du.
Hey. Rolig nu.
Lad mig hjælpe.
Jeg må bare væk herfra.
Catherine, er du sikker på, at du vil det her?
Ja, Christian. Det er okay.
Bare rolig. Jeg sørger for, at hun når sikkert frem.
Jeg er ikke urolig.
Jeg vil bare sikre mig, at du føler, at du...
Du må hellere tage den. Det kan være arbejde.
Jeg tager den, men vent på mig. Bare et øjeblik.
Jeg mener det, Catherine.
Hallo? Madame Zehnacker. Ja.
Undskyld mig.
Min søster rejser ned til min far i Callian, så jeg ringer senere.
Cath...
Hvad?
Vi mødes herhenne i eftermiddag.
Ja. Jeg lægger på nu.
Catherine.
De er så skønne.
Du kan stadig imponere.
Ja. Jeg fandt på dem med Henri.
Jeg tænkte, at hvis vi ikke kan fremstille No. 5,
bør vi forsøge at finde på noget nyt for at generobre markedet og mit navn.
Stakkels Pierre.
Hvad tænker han mon, når han finder ud af, at han har hjulpet dig med at føre krig?
Han ved det godt. Jeg sagde det til ham.
- Sagde du det? Og så lod han dig gå? - Han havde intet valg.
Han elsker mig.
Ja, det gør de alle.
Hvad er det, din gale kvinde?
Det hjælper mig med at sove.
Ikke min opfindelse, men næsten lige så vidunderlig.
Jeg er udmattet, Elsa.
Og jeg kan stadig ikke sove.
Og hjælper det der?
Vil du dele?
Mener du det?
Som du vil.
Men vil du gøre det for mig? For...
Gør det ondt?
Kun lidt.
Okay.
Træk vejret ind.
Vi kan begge hvile os. Det har vi fortjent.
Og vi har en forretning at drive.
Du kan lægge dine ben her.
Tak.
Jeg er overvældet. Overrasket.
Hvordan fik De ham til det?
Jeg tror på Dem, Christian.
Og for at være ærlig... Da jeg var hos Boussac,
indså jeg, at jeg også ønsker noget for mig selv.
Jeg er stadig sulten, Christian.
Lucien og jeg har haft vores tid.
Jeg vil bygge noget nyt.
Boussac har indvilliget i at give Dem de her lokaler på én betingelse:
At jeg håndterer virksomheden, mens De skaber.
Jeg vil have et partnerskab.
Jeg vil dele rejsen med Dem og støtte Dem,
beskytte Dem og hjælpe os begge til tops.
Vil De have mig med?
Der er ingen, jeg hellere vil have ved min side, madame Zehnacker.
De har gjort mig meget glad
for første gang i meget lang tid.
- Skal vi? - Ja tak.
Catherine?
Det er godt at have dig her.
Det skal du vide.
Tak, far.
Tilgiv mig.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith