בהשראת אירועים אמיתיים -
את תעירי את כולם.
יורד גשם. אפשר לשאול את הז'קט שלך?
שיהיה לך יום נפלא.
ביי. - להתראות, מאדאם.
אלזה. - מי זו?
כאן.
מה בשם אלוהים את עושה כאן?
לא תאמיני איזה לילה עבר עליי.
אני בטוחה שהיה מהמם.
כן, היה באמת מהמם.
שנים שלא נהניתי ככה.
מה קרה לך?
אכלתי ארוחת ערב.
משעמם.
ובכל זאת איכשהו מצאתי את עצמי עם פייר ורטהיימר בחדר שלי.
ברור שאתם שוכבים.
זה מסביר הכול.
אנחנו לא.
מעולם לא שכבנו ולעולם לא נשכב.
כדאי שמישהו יספר לאשתו...
שמישהו יספר לה
כי היא הסתובבה כל הערב וחיפשה אותו.
באמת? - כן.
טוב, ז'רמיין יכולה לדאוג לעצמה.
שמעי, אני זקוקה לעזרתך. - כן.
ואני זקוקה לך, יקירתי.
בואי נארגן לך קפה לפני שתקרסי.
כן.
לאן אתם הולכים?
סתם יוצאים לטיול.
אני זקוקה לאור השמש.
אל תדאג. אחזיר אותה בריאה ושלמה.
אני לא דואג.
רק הייתי רוצה לבוא איתכם.
זה הכול.
למה שלא תבוא?
כי אני צריך לפגוש את ללונג היום. אני עוזב.
אני מתפטר.
אהיה כאן כשתחזור.
הנעל שלך לא קשורה.
רק עוד קצת.
בצד הזה כאן? - אני חושבת שזה נכון.
בוקר טוב, מאדאם.
נו, מה המצב כאן?
זה נראה מושלם.
זה אחד הדגמים החדשים של המעצב הראשי שלנו, מיסייה דיור.
אני מרגישה זוהרת כל כך. הוא מבריק.
כן. נכון.
סלחי לנו.
מאדאם זנאקר ואני צריכים לדבר על כמה דברים.
כמובן. - תודה.
ראית את הרעיונות האחרונים של דיור לקולקציית החורף שלנו?
הם מקסימים.
נפלאים.
כריסטיאן, בדיוק דיברנו עליך ועל העבודה הנפלאה שלך.
תודה. זה יפה מאוד מצדכם.
יפהפה. - מיסייה ללונג.
אני יכול לדבר איתך?
יש לי חדשות.
כמובן. שב. שב.
אני קיבלתי...
הוצעה לי הזדמנות מפתיעה ביותר...
אני מקשיב.
לפתוח בית אופנה משלי.
אבל...
סליחה?
אני אסיר תודה לך על כל השנים שלנו יחד.
לשניכם.
אבל ההזדמנות הזאת...
אני לא יכול להחמיץ.
אני מבין.
וזו רק שאיפה
או שיש לך מימון?
יש לי מימון.
ממי.
חשוב לי שתבין כמה אסיר תודה...
ממי, כריסטיאן?
מבוסאק. מרסל בוסאק.
בוסאק?
אתה עוזב אותי לטובת מלך הכותנה?
אני יודע שהיו לך חילוקי דעות איתו במשך ה...
כמה הוא נותן לך?
כמה?
שישה מיליון פרנק.
אתה בסדר, אדוני?
לא עשיתי את זה באופן מוצלח במיוחד.
אני בטוחה שהוא יבין שאתה חייב לנצל את ההזדמנות הזאת.
אני יודעת שהוא כל כך ציפה לעבוד איתך.
היי, מיסייה.
כן.
שזה לא ידאיג אותך.
זו אות הגבורה שלך.
את יודעת, הממשלה החדשה פתחה מרכז שיבה למולדת,
כדי לעזור לאזרחים להתאחד עם יקיריהם.
הם מבקשים מניצולים לבוא ולמסור כל מידע שיוכלו לספק...
כדי לאתר את הנעדרים.
אוכל לקחת אותך לשם מתישהו.
רק אם את מרגישה שאת מסוגלת.
היו רגעים כאלה במחנה...
שהשמש נגעה לי בפנים, והייתי עוצמת עיניים ופשוט נעלמת.
ואז היה קורה משהו שהעיר אותי מהטרנס ו...
המציאות של מקום הזה הייתה...
עוד יותר נוראה.
עוד יותר מייאשת.
למדתי לשנוא את השמש.
אם אתה חושב שכדאי לי ללכת, אז...
אלך.
אנרי, הבשמים שהתחלנו לפתח לפני המלחמה,
אלה שהאחים ורטהיימר דחו
כי הם לא רצו שיתחרו במס' 5,
הדגימות עדיין אצלך?
כן.
אבל הוורטהיימרים עשו בשכל כשבלמו אותנו.
אני משוכנע שהם יכולים להצליח אפילו יותר ממס' 5.
כן. כן, אני יודעת.
שלח אותם אליי מיד.
אני רוצה לשווק את הטוב ביותר מהם.
תחרות תיאלץ את הוורטהיימרים לשלם לי את חובם.
אני לא מעז.
אנרי.
בזמן המלחמה הרשימות שלי אבדו.
אני צריך זמן כדי לנתח את מה שיצרנו.
אני צריכה אותם.
אם הם יאבדו או יישברו בדרך, הם ייעלמו לתמיד.
יצרנו אותם ביחד ואני יודע רק חלק מהסיפור.
בואי לפריז ועזרי לי.
אני צריך את האף שלך ואת התובנות שלך כאן בפריז.
פריז היא לא אפשרות מבחינתי. אתה יודע את זה.
זו הדרך היחידה.
אני לא יכולה. הסיכון גדול מדי.
אז אולי עדיף שנדחה.
את צודקת, כמובן, בנוגע לסכנה.
כוחות הפנים עומדים להוציא להרוג בכירים במשטר וישי בגין שיתוף פעולה.
כן.
תן לי לחשוב.
אני חייבת לבוא לשם. איכשהו.
את לא יכולה לנסוע לפריז. את בגלות, כמוני.
אם יתפסו אותך, ישלחו אותך ישר לכלא.
סביר להניח.
את שוב רוקמת מזימות, וזה אומר שזה קשור לכסף.
כסף והזדמנות.
ואם תעזרי לי להצליח, תקבלי את חלקך.
אני הקמע שלך, שכחת?
תמיד הייתי.
אני הולכת לפתוח בוטיק כאן בשווייץ,
להחזיר את העסק שלי לרשותי, ואת תהיי חלק מזה.
מבטיחה?
אנחנו כבולות זו לזו, את ואני.
טוב, זה נשמע מסקרן מאוד.
חוץ מהקטע על פריז.
כן. לא עזרנו. אני יודעת.
חשבתי על פייר. הוא די מקושר, אבל...
אין לי מושג איך לשכנע אותו.
את יכולה לשכב איתו.
אלוהים.
לא בא בחשבון.
לא יודעת למה, אבל במקרה הזה, הסירוב מסב לי עונג.
אני יכולה לשכב איתו.
לא.
בסדר. אז רק אדבר איתו.
את? הוא בכלל לא מכיר אותך. - דווקא כן.
נפגשנו במסיבה. בילינו בנעימים. - אלזה.
אם את רוצה שאעזור, את צריכה לתת לי לעזור.
רציתי לבוא הנה, מיסייה דיור, כדי להראות לך באופן אישי
איפה לדעתי נוכל לבנות את בית האופנה מהחלומות.
הרשה לי להציג לך את בית דיור!
זה מבריק. אתה גאון.
ואלף תודות על שבאת בעצמך.
ועל שבחרת מקום מיוחד כל כך.
אני חושב עליו כעל ארמון.
במקום בית אופנה, אולי תפתח את ארמון האופנה הראשון.
כן, אבל...
לא. לא, לא, לא. אין מקום לספק.
אין שום מקום לספק.
סמוך עליי כשאני אומר לך, "זה המקום."
הוא מפואר מדי.
אבל זה בדיוק העניין.
קיבלת סכום כסף עצום,
ואתה תהיה הצלחה עצומה.
בית האופנה שלי צריך להיות אישי, כן?
אלגנטיות היא לא גודל עצום.
אלגנטיות, מיסייה.
כריסטיאן, המותג שלך יהיה אלגנטי משום שאתה תעצב אותו.
אבל הבניין צריך להצהיר שאנחנו מלכים.
כן, הוא צריך להפגין את ההצלחה של השם בוסאק.
כן, א-הה.
ושל השם דיור. כן. - וגם של השם דיור.
אבל רבותיי, בבקשה.
נדמה לי שאנחנו מתרחקים והולכים ממה שסוכם בינינו.
מרוח הדברים.
ידידי...
נתתי לך שישה מיליון פרנק. - כן.
שלא לדבר על האמון שלי.
הגיע הזמן שאתה תיתן בי אמון.
רבותיי, רבותיי.
אין זמן לזה.
אנחנו צריכים לשכור צוות שלם,
להזמין חומרי גלם,
שרובם עדיין מצומצמים, ולמצוא חייט חדש.
אני יודע.
יופי.
ז'ורז' יכין את המסמכים,
ונוכל להתחיל בבנייה.
ז'ורז'? - אני אדאג לזה.
בוקר טוב, רבותיי.
ו...
ככה נראית קדמה.
פייר, המון תודה.
הייתה מסיבה מקסימה אמש.
אכן הייתה מקסימה, אלזה.
איפה ז'רמיין? אני רוצה להודות גם לה.
שווייץ לא נשאה חן בעיני אשתי.
היא עלתה לרכבת לפריז הבוקר.
אתה בטוח ששווייץ היא שהרחיקה את אשתך, או אולי קוקו?
לא יודע מה היא סיפרה לך, אבל תהיי בטוחה שזה שקר.
אין לי מושג מה קרה ביניכם.
אני כן יודעת שהיא מלאת חרטה.
חיבה לאדם אחר מבלבלת את קוקו, והיא מחבבת אותך.
אנחנו מחבבים זה את זה.
רבתם?
אני חושדת שכן.
אז היא שלחה אותך? - מדמואזל.
לא.
מיסייה. - תודה.
לא, היא נחושה בדעתה לעשות משהו מסוכן ביותר.
היא רוצה לחזור לפריז.
זה לא אפשרי.
היא רוצה לראות את האחיין שלה אנדרה ואת הבת שלו.
אנדרה? קרה לו משהו?
הוא מקבל טיפול נגד שחפת.
הטיפול לא עוזר במיוחד, לצערי.
היא יכולה להביא אותו?
הוא במצב רע, פייר.
מאז שאחותה התאבדה,
אנדרה הוא כמו בנה של קוקו.
אתה יודע כמה היא אוהבת אותו.
נכון.
לא נעצור בעדה מלנסוע.
אבל עלה בדעתי שאולי אתה תוכל להציל אותה.
אם היא תיסע איתך,
הרשויות בפריז לא יעזו לגעת בה.
אלי הטוב, האישה הזאת מבלבלת אותי.
כן, גם אותי.
אבל אנחנו עדיין אוהבים אותה.
אני יוצא לדרך בעוד שעתיים.
אז תעשה את זה?
למען אנדרה, למען האדיבות. כן.
היא תהיה אסירת תודה, אני מבטיחה.
נארוז את חפצינו ונפגוש אותך בחוץ עוד מעט.
אנחנו?
אני לא יכולה להרשות לה לנסוע לבד.
תודה, פייר. תודה.
לא אוותר.
אל תטרח לנסות להניא אותי בתור עורך הדין שלי.
לא, לא, לא. זה לא העניין.
החותן שלי פייר לאוואל נעצר.
עומדים להוציא אותו להורג על בגידה...
אלוהים... - על תפקידו בממשל וישי
בתקופת הכיבוש.
נראה שדה-גול עדיין מתעקש להעניש משתפי פעולה.
אז את באמת, באמת צריכה לשקול לבטל את התביעה.
לא, אני לא יכולה.
טוב, לפחות את לא בפריז.
לפחות את במקום בטוח.
מי זה היה?
זה לא היה כלום.
אז הנה משהו.
פול הסכים להסיע אותנו לפריז, אז תתחילי לארוז.
תמרון גברים תמיד היה הצד החזק שלך.
הצד החזק שלנו, הייתי אומרת. - תודה.
בבקשה.
אם אני פותחת במלחמה, אני צריכה להביא את הנשק שלי.
והוא מחכים לנו בפריז.
נשק. אני אוהבת את הצליל של זה.
טוב, אני הולכת להיפגש עם אנרי.
יש לו משהו שאני צריכה.
ואת תעזרי לאנדרה ולגבריאל לארוז,
ותעכבי את פייר אם הוא יבוא לחפש אותי.
אלזה.
פייר, תודה. - העונג כולו שלי, כן.
עשיתי סידורים לנסיעה שלנו לפריז.
יהיה לנו מעבר בטוח אבל הביקור חייב להיות קצר.
ברגע שאנדרה יהיה איתנו, נחזור לשווייץ.
יופי.
הצטערתי לשמוע על המחלה שלו.
חבל שלא אמרת כלום.
לא רציתי להכביד עליך.
החיים חוזרים ומפגישים אותנו.
יש עסקים, ויש את כל השאר.
תמיד תוכלי לסמוך על עזרתי.
היכנסי, אלזה.
תודה.
שנאתי את כל הבניין.
את כולו.
הבניין הזה.
ה...
בניין הענקי הזה, אתה יודע?
הוא כמו קריפטה.
הוא כמו מאוזוליאום.
החזון שלי ימות שם.
אני אמות...
סליחה. הפרענו לך?
אני בסדר.
אז פשוט תגיד להם שאתה מתעב אותו.
אמרתי, אבל הם לא מקשיבים, טוב? אף אחד מהם לא מקשיב.
בוסאק... המבט שלו נעשה, אתה יודע, מצמרר.
הוא קולט את ההתנגדות.
הוא מחכה לה, כמו נחש.
במה הסתבכתי?
במה הסתבכת?
קיבלת הזדמנות מדהימה של פעם בחיים.
תתמקד בזה.
הם רוצים שתפרח.
מצא דרך לתקשר איתם.
כבר אמרתי לללונג שאני עוזב והוא שבור לב.
אני לא בטוח שפעלתי נכון.
אני לא יודע, אבל...
לאן את הולכת עכשיו?
רק לשתות מים.
אתה לא חושב לדחות את בוסאק, נכון?
אני לא יודע. אני יודע...
זה רק בניין, כריסטיאן.
תצטרך להתפשר פעמים רבות במסע הזה.
אני לא רוצה להתפשר!
אני רוצה לממש את החזון שלי,
ואני לא יכול לעשות את זה במקום הדפוק הזה, בבניין המגוחך הזה.
בחייך. אתה יכול.
ז'אק, אתה יודע מה? אתה לא מבין, טוב?
אתה לא מעצב.
אתה לא מבין מה כרוך בעבודת יצירה.
טוב.
מה? לא, ז'אק. לא... בבקשה, אל תלך.
לא, ז'אק, אל תלך.
בבקשה, באמת. אני מצטער כל כך.
יש לי דברים לעשות.
יש לי עבודה. - בבקשה.
יש לי חיים. - אני מצטער.
לא, אל תלך, מותק.
אל תלך. ז'אק. אני מצטער. אני מצטער.
ארווה חושב שאולי אני יכולה לעזור
במרכז השיבה למולדת.
לא. בשום אופן לא.
תפסיק לדאוג. אני בסדר.
אני חושבת שזה יכול לעזור לי.
זה עלול לטלטל אותך.
בבקשה, תשמרי על הבריאות שלך.
נא למלא את טופס הקליטה שזמין בכניסה הראשית.
סליחה? אני קתרין דיור.
הייתי בראוונסבריק.
תודה על העזרה.
כמובן.
למעלה ושמאלה.
מאדאם! מאדאם! את בסדר?
אני יכול לעזור לך לקום?
אני מצטערת.
היא הייתה בת 26.
את יודעת באיזה מחנה היא עבדה?
אתה חושב שיצליחו למצוא אותה?
תקבלו תשובות לכל השאלות בקומה השנייה.
אני קתרין דיור.
מדמואזל דיור. תודה שבאת.
אנחנו מנסים לחבר בין אנשים שחזרו מהמחנות
לתושבי פריז שעדיין מחפשים את יקיריהם.
אעשה כל מה שאני יכולה.
אנחנו מקווים שתוכלי לעזור לנו במידע...
סליחה...
על מגורשים ששוכנו בראוונסבריק.
כל פיסת מידע תתקבל בהערכה רבה.
זו מאדאם קרפנטייה. היא מחפשת את אחותה.
היא תתאר לך את אחותה. אולי תיזכרי בה.
תודה על העזרה. המון תודה.
זו אחותי.
היא הייתה בראוונסבריק.
יש לך מידע עליה?
את יכולה לספר לי משהו, בבקשה?
תודה.
לילה טוב, מאדאם.
תודה.
את זוכרת מה אמרת כשכריסטיאן התחיל לעבוד כאן?
הוא הרשים אותי מאוד.
אמרת שלו היית צעירה יותר, היית הולכת אחריו לכל מקום.
כן, אני זוכרת.
אבל אין לך מה לדאוג, לוסיאן.
המלחמה הזקינה אותי עוד יותר מהזמן.
את לא מדאיגה אותי, מאדאם.
אבל אני מעריץ את כריסטיאן.
אני רוצה רק בטובתו.
אבל ניהול בית האופנה הפרטי שלך
הוא משימה אכזרית וחסרת רחמים.
וכריסטיאן לא התברך בחוסן הנפשי
הדרוש כדי לקבל החלטות קשות,
או ביכולת להילחם על מה שהוא רוצה.
ואת מכירה את בוסאק.
כן, מרסל ואני ידידים ותיקים.
הוא ירמוס את כריסטיאן.
ינצל את מה שאנחנו הכי מעריצים בו.
כריסטיאן יתרסק.
כריסטיאן, הם צריך לעבור מאחוריך.
זה יעזור.
כמובן.
בוסאק רוצה רק את הגדול ואת הטוב ביותר.
יופי.
כן. אני חושב שכדאי...
אז נזיז את זה.
קתרין.
את נראית מותשת.
אני בסדר, כריסטיאן.
האנשים האלה...
הם צריכים עזרה.
הם עדיין מחפשים את יקיריהם.
זאת עבודה טובה. אני רוצה לעשות את זה.
אבל אתה צודק. אני עייפה.
אני צריכה לנוח.
תביאי את אנדרה.
אבל אל תצאי מהמלון. אני לא רוצה שיראו אותך.
כמובן.
בבקשה, עשי את זה מהר ככל האפשר.
ואז צרי איתי קשר ואני אארגן את הנסיעה בחזרה.
אתה לא נשאר?
אשתי מחכה לי.
כמובן. כן.
תיזהרי.
דודה. אל אלוהים, את כאן.
גם אלזה כאן.
היא תעזור לך לארוז בזמן שאני בסידורים.
כדאי שיראו אותך ברחוב? לדעתי זה מסוכן.
יקירי! היי.
אתה נראה נפלא. - גם את. טוב לראות אותך.
יקירי, אני צריכה להרים טלפון.
כן. כן. עכשיו, איפה המזוודה שלך?
כריסטיאן, מה קרה?
לא כלום. אני רק...
שכחתי כמה חפצים אישיים.
מה העניין?
בוסאק.
הוא רוצה לכפות עליי בניין
שאני מתעב.
את יודעת, מאדאם זנאקר, חלמתי על זה כל כך הרבה זמן.
ואני יודע משהו על מהו החלל האידיאלי.
אלגנטיות דורשת אינטימיות.
פשטות, כן? - כן.
והוא רוצה להציב אותי במאוזוליאום, ואני אמות.
אז תדבר איתו. - דיברתי איתו.
הוא לא מקשיב, ואין בי די נחישות כדי להילחם בו.
סימנת עיגול סביב המקום הזה.
זה בית האופנה מהחלומות שלי, את יודעת.
קטן, מבודד אבל אלגנטי, כן?
כמה חדרי עבודה.
כאן אפשר ליצור משהו גם אישי וגם ייחודי.
כן. וזה נפלא.
זה ליד מלון פלאצה, מלון לנקסטר ומלון בריסטול.
כך הלקוחות הבינלאומיות שלך יוכלו למצוא אותך בקלות.
בדיוק.
כן. - כן.
אבל זה לא מתאים לחזון הגרנדיוזי של בוסאק.
ולעולם לא יתאים.
אם אתה אוהב אותו, תילחם עליו.
אני יודע שאת מנסה לעזור לי.
תודה, אבל לא. אני...
אצטרך למצוא חלום אחר.
זה לא נועד לקרות.
זה פשוט לא נועד לקרות.
פייר!
הבאת אותה לפריז, נכון?
כולכם צריכים להפסיק.
ראו אותך יוצא ממכונית עם שאנל.
אז מה?
אל תזיין לי את השכל, אחי.
אני יודעת שנסעת לשווייץ כדי לראות אותה ועכשיו חזרת ביחד איתה.
תפסיק. פשוט תפסיק.
אבל אני משתוקק להבין איך יכולת להיות טיפש כל כך.
היא נזקקה לעזרה.
עזרה במה? להרוג אותנו?
היא שיתפה פעולה עם הנאצים, שכחת?
היא מבינה שהמעשים שלה היו פסולים.
אתה צוחק עליי.
היא ניצלה את החוקים הנאציים כדי לגנוב את העסק שלנו.
אותם חוקים שבהם השתמשו החברים הנאצים שלה כדי לרצוח את חברינו ואת בני משפחותיהם.
היא נזקקה לעזרה עם האחיין החולה שלה.
אבל זה לא משנה.
כשחיילי כוחות הפנים יגלו שהיא כאן, הם יעצרו אותה
ויעשו לה מה שיעשו ללאוואל.
מה זאת אומרת "כשהם יגלו"?
אמרת, "כשחיילי כוחות הפנים יגלו שהיא כאן." היא שותפה שלנו לעסקים.
נראה לך שנוכל לצאת בשלום משערורייה כזאת?
אתה אולי עיוור למי שהיא באמת, אבל אני לא.
אנרי.
מדמואזל.
תענוג לראות אותך.
שלום, אנרי. התגעגעתי אליך.
יש לי משהו בשבילך.
הילדים הנטושים שלנו.
כבר אינם יתומים.
הו, בחיי.
ניגש לעבודה?
כן. אין לנו הרבה זמן.
"בואי לאהוב
זו השעה המופלאה
סילוני המים נרעדים שם
ולבם של אוהבים נשבר
וידויים נלחשים חרש
אני רוצה לשיר לאהובתי
בואי לאהוב"
מרסל!
ריימונד.
תזכירי לי למה את עובדת בפרך אצל ללונג ולא כאן איתי?
כי היית תוקע אותי מאחורי שולחן כתיבה.
בשום אופן לא. אני מעריך אותך יותר מדי.
יופי.
כעת, אני רוצה שתפנה את ההערכה הזאת למה שאני רוצה לומר לך על דיור.
אני מצטער. יש לנו הסכם.
ללונג יצטרך לשחרר אותו.
זה לא נוגע לבית ללונג.
זה נוגע לך ולמה שאתה מקווה לבנות עם כריסטיאן.
אם תיתן לדיור להתוות דרכו בעצמו,
סוף סוף יהיה לך בית האופנה שתמיד רצית.
אבל תצטרך להתחיל באווירה שתפיח בו השראה.
עכשיו את השומרת שלו?
לא, אני חברה שלו וגם שלך.
אם תמשיך בדרך הזאת, ההשקעה שלך תקמול ותמות.
אתה מבין, מרסל, אני לא בטוחה שאתה מבין מה הוא צריך.
נא למלא את טופס הקליטה
שזמין בכניסה הראשית.
שלום.
אני מחפש את אשתי.
תוכל לתת לי גם את זה, בבקשה?
זו תמונה שלה. כנראה היא הלכה לאיבוד בדרך.
אני מצטערת. לא ראיתי אותה.
תודה.
אני ג'ייקוב פרידמן.
קתרין דיור.
קתרין דיור?
גב' דיור, אני חושב שאני מכיר את אבא שלך.
שמו מוריס דיור. אני צודק?
כן.
אני נמצא בקאליאן עכשיו, היכן שהוא גר.
הוא סיפר לי דברים רבים על הבת שלו, קתרין.
היה לו מזל גדול שחזרת אליו.
מזל גדול.
בתי נקראת טניה.
גם היא הייתה חברה במחתרת, כמוך.
התחננתי בפניה שלא תעשה את זה, אבל היא רצתה להילחם.
אמרו לי שהיא נשלחה לראוונסבריק.
זה היה נורא כמו שמספרים?
זה היה מחנה שבויים.
יש לי תמונה של טניה שלי, כמו שהיא נראתה לפני שלקחו אותה.
תראי את העיניים שלה, כמה הן יפות.
את מזהה אותה?
את יכולה לספר לי משהו? כל דבר?
אני מצטערת, לא.
לא ראיתי אותה.
את בטוחה?
הייתן שם באותו זמן.
בבקשה. אני חייב למצוא אותה.
רוב האנשים לא יצאו משם.
אולי היא כן יצאה.
תסתכלי שוב, בבקשה.
תסתכלי שוב.
אני מצטערת.
בבקשה.
אני לא יכולה לעזור.
אני מצטער שהטרדתי אותך בזה.
התמונה שלך.
אולי תיזכרי בה במשך הזמן.
הוא הגיע. הוא הגיע. - כן, הוא הגיע.
אנחנו זזים.
אלזה, המכונית מחכה להביא אותך לרכבת.
את מוכנה למסע שלנו?
אנדרה, אתה נראה טוב.
מיסייה ורטהיימר.
כן, מצבי משתפר.
אנחנו חייבים לצאת לדרך מיד. איפה קוקו?
היא בחדר האורחים.
קוקו?
מה?
מסוכן כאן.
אחי פול עלול לשלוח חיילים לעצור אותך.
מה את עושה? אנחנו צריכים לזוז.
פריז.
איך היא השתנתה מאז שהייתי כאן בפעם האחרונה.
הרחובות האלה היו מכוסים בדגלים נאציים, ועכשיו הם אינם
ואני מוגלית מהעיר שאני אוהבת,
נאלצת להתגנב ממקום למקום כמו פושעת.
אני לא מתכוון לעמוד כאן ולהקשיב לך מבכה את הגרמנים.
ראיתי את אנדרה.
הוא לא חולה.
מה את עושה כאן באמת, קוקו? חוץ מלעשות ממני צחוק?
לוקחת את הבושם שלי.
על מה את מדברת?
אני אעשה שמות בעסק שלך.
אף אחד לא ירצה לקנות את מס' 5 שלך...
כי יש לי משהו טוב יותר.
מדמואזל שאנל מס' 1.
אני אגיד לעולם שמס' 5 הישן הוא כבר לא הבושם הנבחר שלי,
שאני לא מרוצה מהאיכות של החיקוי העלוב שלך לבושם מקורי שלי
ויפסיקו לקנות אותו.
זה לא יקרה.
אם לא תחזיר לי את מה שאתם חייבים לי, עוד תראה את זה קורה.
הרס הדדי?
זה מה שאת רוצה בשבילנו?
אתה יכול למנוע ממני...
או להניח לי.
אבל אם תמנע ממני, הם יעצרו אותי, פייר.
יזרקו אותי לכלא ואולי אפילו יהרגו אותי.
פול אומר שאני צריך לשנוא אותך, והוא צודק.
הוא לא מכיר אותי.
לא כמוך.
אני לא מכיר אותך.
אתה מכיר אותי.
אתה מכיר.
היי. לאט לאט.
תני לי לעזור, טוב?
אני פשוט חייבת לצאת מכאן, טוב?
קתרין, את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה?
כן, כריסטיאן. זה בסדר.
אל תדאג. אני אוודא שהיא תגיע בריאה ושלמה.
אני לא דואג.
בבקשה, אני רק רוצה לוודא שאת מרגישה...
תענה לטלפון. אולי זו שיחת עבודה חשובה.
אני אענה, אבל תחכי לי שנייה אחת, כן?
אני מתכוון לזה, קתרין.
הלו? מאדאם זנאקר. כן.
סלחי לי, בבקשה.
אחותי בדיוק נוסעת לאבא שלי בקאליאן,
אז אתקשר אלייך עוד מעט. כן?
קת...
מה?
אפגוש אותך שם אחר הצהריים.
כן. אני מנתק עכשיו, טוב?
קתרין.
אלה נעימים כל כך.
את עדיין יכולה לסנוור, את יודעת.
כן, משהו שרקחתי עם אנרי.
חשבתי שאם איננו יכולים לייצר את מס' 5,
אולי ננסה להמציא משהו חדש,
כדי לזכות בחזרה בשוק ובשם שלי.
פייר המסכן.
מה הוא יחשוב כשהוא יגלה שהוא עזר לך לפתוח במלחמה נגדו.
הוא יודע. אמרתי לו.
אמרת לו והוא בכל זאת הניח לך לנסוע?
לא הייתה לו ברירה.
הוא אוהב אותי.
כן, כולם אוהבים אותך.
מה זה, אישה משוגעת?
זה עוזר לי לישון.
לא המצאה שלי, אבל נפלא כמעט באותה מידה.
אני מותשת, אלזה.
ובכל זאת לא יכולה לישון.
וזה עוזר?
תסכימי לחלוק?
באמת?
כרצונך.
אבל תוכלי להזריק לי? כי אני...
זה כואב?
רק קצת.
טוב.
תשאפי.
שתינו נוכל לנוח.
הרווחנו את זה ביושר.
ויש לנו עסק לנהל.
את יכולה להניח את הרגליים כאן.
תודה.
אני המום. אני נפעם.
איך שכנעת אותו?
אני מאמינה בך, כריסטיאן.
ולמען האמת, כשהייתי עם בוסאק,
הבנתי שאני רוצה גם משהו לעצמי.
אני עדיין רעבה, כריסטיאן.
לוסיאן ואני עשינו את שלנו.
אני רוצה לבנות משהו חדש.
בוסאק הסכים לתת לך את החלל הזה בתנאי אחד:
שאני אנהל את העסק בזמן שאתה עוסק ביצירה.
מה שאני רוצה זו שותפות.
אני רוצה לחלוק את המסע הזה איתך, לתמוך בך,
להגן עליך ולעזור לשנינו להצליח.
תסכים לקבל אותי?
אין אדם בעולם שהייתי רוצה לצדי יותר ממך, מאדאם זנאקר.
בזכותך אני אדם מאושר,
לראשונה אחרי זמן רב.
ניכנס? - בבקשה.
קתרין?
כל כך טוב שאת כאן.
אני רוצה שתדעי את זה.
תודה, פאפא.
סלחי לי.
תרגום: גלית אקסלרד