PO RESNIČNIH DOGODKIH
Vse boste zbudili. Dežuje. Mi posodite suknjič?
Lep dan želim. - Adijo.
- Elsa. - Kdo je?
Tu sem. Kaj, za božjo voljo, počneš?
Ne veš, kakšna noč je za mano!
Gotovo čudovita.
Ja, res je. Že leta se nisem tako zabavala.
- Kaj si ti počela? - Na večerjo sem šla.
Dolgčas.
In končala v svoji sobi s Pierrom Wertheimerjem.
Jasno, da spita skupaj. Zdaj mi je vse jasno.
Nikoli nisva spala skupaj in nikoli ne bova.
To povej njegovi ženi.
Naj ji kdo pove...
Ves večer ga je iskala.
- Res? - Ja.
Germaine zna skrbeti zase.
- Tvojo pomoč potrebujem. - Jaz pa potrebujem tebe, dragica.
- Kavo spij, preden se zgrudiš. - Ja.
- Kam gresta? - Na sprehod.
- Na sonce moram. - Ne skrbi, v enem kosu jo bom vrnil.
Ne skrbi me. Samo želim si, da bi šel lahko z vama.
- Zakaj ne greš? - K Lelongu moram. Odpoved bom dal.
Tu bom, ko se vrneš.
Vezalke imaš odvezane.
Samo malo.
- Tukaj? - Ja.
Dober dan, gospa.
Kako gre?
Prekrasna je.
Nova kreacija našega vrhunskega oblikovalca, Diorja.
Tako elegantno se počutim. Odličen je.
Ja, res je.
Dovolite? Z gospo Zehnacker se morava o nečem pogovoriti.
- Seveda. - Hvala.
Ste videli Diorjeve zamisli za zimsko kolekcijo?
- Čudovita je. - Vrhunska.
Christian, pravkar sva govorila o tebi in tvojem čudovitem delu.
Hvala. Zelo sta prijazna.
- Zelo lepo. - Gospod Lelong?
Lahko govoriva, prosim?
Novico imam.
Seveda. Sedi.
Veste,
dobil sem priložnost. Čisto nepričakovano se je pojavila.
Poslušam.
Za ustanovitev lastne modne hiše.
Toda... Prosim?
Hvaležen sem vam za vsa leta, ki sva jih preživela skupaj.
Obema.
Toda te priložnosti
ne morem izpustiti.
A tako.
Je to le častihlepje
ali imaš sredstva?
- Sredstva imam. - Od koga?
Veliko mi pomeni, da razumete, da sem zelo hvaležen.
Od koga, Christian?
Od Boussaca. Marcela Boussaca.
Od Boussaca?
Zapustil me boš zaradi kralja bombaža?
Vem, da se ne razumeta najbolje...
Koliko ti bo dal?
Koliko?
Šest milijonov frankov.
Je vse v redu?
Nisem najbolje izpeljal.
Spoznal bo, da morate izkoristiti priložnost.
Tako se je veselil, da bo sodeloval z vami.
Gospod.
Ne sekiraj se za to.
To kaže na tvoj pogum.
Nova vlada je ustanovila repatriacijsko središče,
da bi ljudje našli pogrešane bližnje.
Preživele prosijo za kakršnekoli podatke,
da bi našli pogrešane. Lahko te peljem tja.
Samo če boš hotela.
Taki trenutki so bili tudi v taborišču.
Ko mi je sonce posijalo v obraz in sem zaprla oči in izginila.
Potem se je zgodilo kaj, kar me je zdramilo iz zamaknjenosti.
In resničnost tistega kraja
je bila še hujša.
Brezupnejša.
Sonce sem zasovražila.
Če misliš, da bi morala iti,
bom šla.
Henri, parfumi, ki sva jih začela razvijati pred vojno,
tisti, ki sta jih Wertheimerja zavrnila, ker nista hotela tekmeca za Chanel 5,
imate še vedno vzorce?
Ja. Wertheimerja sta jih pametno umaknila.
Prepričan sem, da bi bili uspešnejši od Chanela 5.
Oja, ja, vem.
Takoj mi jih pošljite. Najboljše bi rada dala na trg.
Konkurenca ju bo prisilila, da mi vrneta dolg.
- Ne upam si. - Henri.
Med vojno sem izgubil arhiv. Moral bi analizirati vzorce.
Potrebujem jih.
Če bi se med prevozom uničili, bi bilo konec.
Skupaj sva jih ustvarila in poznam le del. Pridite v Pariz in mi pomagajte.
Potrebujem vaš nos. Tu, v Parizu.
Ne morem v Pariz, saj veste.
- To je edina možnost. - Ne morem. Preveč je tvegano.
Potem počakajva.
Prav imate, da je za vas nevarno.
Notranje sile bodo usmrtile vse visoke častnike vichyjske vlade.
Ja.
Naj premislim.
Potem moram nekako priti.
Ne moreš v Pariz. Izgnana si, kot jaz.
Če te primejo, te bodo zaprli.
Verjetno.
Spet spletkariš. To pomeni, da je zraven denar.
Denar in možnosti.
Če mi pomagaš, da mi uspe, dobiš delež.
Srečo ti prinašam, saj veš.
Vedno sem ti jo.
V Švici bom odprla butik.
Dobila bom nazaj svoj posel in ti boš del tega.
Obljubiš?
Vezani sva druga na drugo.
Zveni zelo zanimivo.
Razen tistega dela s Parizom.
Ja. Nisva pomagali. Vem.
Premišljujem o Pierru. Dobre zveze ima.
Pojma nimam, kako naj ga prepričam.
- Zakaj ne spiš z njim? - O bog.
Ne pride v poštev.
V njegovem primeru me zavrnitev veseli.
- Jaz bi lahko spala z njim. - Ne!
Potem bom samo govorila z njim.
- Saj te sploh ne pozna. - Oja.
- Na zabavi sva se spoznala. Fino je bilo. - Elsa.
Če hočeš mojo pomoč, jo sprejmi.
Prišel sem sem, g. Dior, da bi vam osebno pokazal,
kje bi po mojem lahko postavili modno hišo naših sanj.
Dovolite, da vam predstavim Modno hišo Dior.
Čudovita je. Genij ste.
Tisočkrat hvala, da ste prišli osebno
in izbrali tako čudovit prostor.
Bolj palača kot prostor.
Odprli boste modno palačo, ne modne hiše.
- Ja, ampak... - Ne, ne. Nobenih pomislekov nočem.
Nobenih. Verjemite, ko vam rečem, da je to to.
- Prevelik je. - Za to gre.
Dobili ste ogromno denarja.
In dosegli boste ogromen uspeh.
Želim si, da bi bila moja hiša bolj osebna.
Želim eleganco, ne volumna.
Eleganca, gospod.
Christian, znamka bo elegantna, ker jo boste ustvarjali vi.
Stavba pa mora kazati, da smo kralji.
Ja, nositi mora uspeh imena Boussac.
- In imena Dior. - In imena Dior.
Ampak, gospoda, prosim.
Zdi se mi, da se čedalje bolj oddaljujemo od našega dogovora.
Od duha hiše.
Prijatelj.
- Dal sem vam šest milijonov frankov. - Ja.
In svoje zaupanje. Čas je, da mi tudi vi zaupate.
Gospoda, gospoda.
Ni časa za to. Najti moramo ekipo,
dobavitelje blaga, ki ga primanjkuje, in krojača.
- Vem. - Dobro.
Georges bo pripravil dokumente in lahko začnemo obnavljati.
- Georges? - Uredil bom.
Lep dan, gospoda.
Saj res...
To je napredek.
Pierre, najlepša hvala. Sinočnja zabava je bila čudovita.
- Ja, res je bila, Elsa. - Tudi Germaine bi se rada zahvalila.
Ženi Švica ni bila všeč. Zjutraj je z vlakom odpotovala v Pariz.
Pa je res odšla zaradi Švice, ne zaradi Coco?
Karkoli že ti je rekla, vedi, da je laž.
Pojma nimam, kaj sta imela.
Vem pa, da obžaluje.
Coco je zmedena, ko ima nekoga rada. Rada te ima.
- Rada se imava. - Sta se sprla?
Domnevam, da.
- Te je zato poslala? - Gospodična.
- Ne. - Gospod.
Ne, na vsak način hoče narediti nekaj zelo nevarnega.
- Hoče se vrniti v Pariz. - Nemogoče.
Videti hoče nečaka Andréja in njegovo hčer.
Andréja? Je v težavah?
Za tuberkulozo se zdravi. Žal ne kaže najbolje.
Ne more poslati ponj?
V slabem stanju je.
Odkar je njena sestra naredila samomor,
ji je André kot sin.
- Saj veš, kako rada ga ima. - Vem.
Ne bova je ustavila. Posvetilo se mi je, da bi jo ti lahko rešil.
Če bi potovala s tabo, se je pariška oblast ne bi dotaknila.
- Te ženske res ne razumem. - Ja, jaz tudi ne.
Vseeno jo imava rada.
- Čez dve uri grem. - Torej si za?
- Za Andréja. Iz prijaznosti. - Zelo ti bo hvaležna.
Spakirali bova, spredaj se dobimo.
- Obe gresta? - Ne morem je pustiti same.
Hvala, Pierre.
Ne bom odnehala. Ne trudi se, da bi me odvrnil od tega.
Ne, ni to. Aretirali so mojega tasta, Pierra Lavala.
Usmrtili ga bodo zaradi izdaje.
- O bog. - Ker je med vojno vodil vichyjsko vlado.
De Gaulle še vztraja pri kaznovanju kolaborantov.
Zato raje opusti tožbo.
Ne, ne morem.
Vsaj nisi v Parizu.
Vsaj na varnem si.
Kdo je bil?
Nihče.
Novico imam. Pierre naju bo peljal v Pariz, zato spakiraj.
Vedno si znala manipulirati z moškimi.
- Obe znava, bi rekla. - Hvala.
Malenkost.
Če hočem v vojno, moram po orožje.
V Parizu naju čaka.
Orožje, to mi je všeč.
Dobila se bom s Henrijem. Nekaj ima zame.
Ti pa boš Andréju in Gabrielle pomagala pakirati.
In zamotila Pierra, če me bo iskal.
Elsa.
- Pierre, hvala. - Malenkost. Uredil sem, da greva v Pariz.
Varno bova potovala, a ne smeš ostati dolgo.
Ko pobereva Andréja, se bomo vrnili v Švico.
Dobro.
Žal mi je, da je bolan. Zakaj mi nisi povedala?
- Nisem te hotela obremenjevati. - Najine poti se ves čas križajo.
Je posel in je zasebnost. Vedno ti bom pomagal. Sedi, Elsa.
Hvala.
Grozno je bilo. Vse.
Ta stavba... Ta...
Ogromna stavba.
Kot grobnica je.
Kot mavzolej.
Moja vizija bo tam umrla. Jaz tudi.
- Oprosti, motiva? - Dobro sem.
Povej jima, da ti ni všeč.
Saj sem, pa se ne menita zame.
Boussacov pogled je grozljiv.
Čuti kljubovanje. Čaka na to kakor kača.
- V kaj sem se zapletel! - V kaj si se zapletel?
Dobil si čudovito priložnost, ki pride enkrat v življenju.
Na to misli. Dobro ti hočeta. Poskusi se sporazumeti z njima.
Lelongu sem rekel, da grem. Zelo žalosten je.
Ne vem, ali sem ravnal prav. Ne vem, ampak...
- Kam greš? - Po vodo.
Saj ne boš zavrnil Boussaca, ne?
Ne vem.
Samo stavba je.
Veliko kompromisov boš moral sprejeti.
Nočem kompromisov! Hočem ustvarjati svojo vizijo!
Tega v tisti klinčevi, smešni stavbi ne morem.
- Pa lahko. - Jacques, ne razumeš.
Nisi oblikovalec. Ne veš, kaj je potrebno za ustvarjanje.
Prav.
Kaj? Ne, Jacques. Prosim, ne hodi.
Ne, Jacques. Prosim, daj no. Oprosti.
Delo imam.
- Službo imam. Pa življenje. - Oprosti.
Ne hodi, srček. Ne hodi. Jacques, oprosti.
Hervé misli, da bi lahko pomagala
v repatriacijskem središču.
Ne. Ni govora.
Preveč te skrbi zame. Dobro sem. Mogoče bi mi dobro delo.
Mogoče te bo pretreslo. Prosim, pazi na zdravje.
Prosim, izpolnite obrazec pri vhodu.
Catherine Dior sem. Bila sem v Ravensbrücku.
- Hvala za pomoč. - Malenkost.
Gor in levo.
Gospa, ste dobro?
Vam pomagam vstati?
Oprostite.
Šestindvajset let je imela.
- V katerem taborišču je bila? - Jo bomo našli?
Zgoraj bodo odgovorili na vaša vprašanja.
- Catherine Dior sem. - Gdč. Dior. Hvala, da ste prišli.
Ljudi, ki so se vrnili iz taborišč, poskušamo povezati
s Parižani, ki iščejo svoje bližnje.
- Pomagala bom, kolikor bom mogla. - Upali smo, da boste imeli podatke.
Oprostite.
O deportirancih v Ravensbrücku.
Vsak podatek bo prišel prav.
Gospa Carpentier išče sestro.
Opisala vam jo bo. Mogoče se je spomnite.
Najlepša hvala za pomoč.
To je moja sestra. V Ravensbrücku je bila.
Veste kaj o njej? Mi lahko kaj poveste, prosim?
Hvala.
Lahko noč, gospa.
Hvala.
Se spomnite, kaj ste rekli, ko je Christian začel delati tu?
Navdušena sem bila.
Rekli ste, da bi mu sledili kamorkoli, če bi bili mlajši.
Ja, spomnim se. Ne skrbite, Lucien.
- Vojna me je postarala bolj kot čas. - Ne skrbi me za vas.
Christiana občudujem.
Želim mu najboljše.
Toda vodenje lastne modne hiše
je neizprosno, surovo.
Christian ni dovolj odločen
za sprejemanje težkih odločitev.
In ne zna se bojevati za to, kar hoče.
Saj poznate Boussaca.
Ja, z Marcelom sva stara prijatelja.
Hodil bo po Christianu. Izkoristil bo to, kar midva najbolj občudujeva pri njem.
Christiana bo uničil.
Christian, za vami morajo.
To bo pomagalo.
Boussac hoče največje in najboljše.
Krasno.
Po mojem bi morali... To moramo prestaviti.
Catherine. Utrujena si.
Dobro sem.
Ti ljudje potrebujejo pomoč.
Še vedno iščejo svoje bližnje.
To bi rada počela.
Prav imaš, utrujena sem. Počivati moram.
Pojdi po Andréja. Ne hodi iz hotela. Nočem, da te kdo vidi.
- Seveda. - Prosim, opravi čim hitreje.
- Potem bom uredil glede tvoje vrnitve. - Ne boš ostal?
- Žena me pričakuje. - Seveda.
Previdna bodi.
Teta, tu si.
Tudi Elsa je tu. Pomagala ti bo pakirati. Opravek imam.
Ven greš? To je nevarno.
Srček. Zdravo.
- Odlično zgledaš. - Ti tudi. Lepo te je videti.
- Poklicati moram. - Ja. Kje imaš kovček?
Christian, kaj je narobe?
Nič, samo...
Nekaj stvari sem pozabil.
Kaj je narobe?
Boussac.
Sili me v stavbo,
ki je ne morem videti.
Veste, ga. Zehnacker, dolgo sem sanjal o tem.
In vem, kakšen je idealen prostor.
Za eleganco je potrebna intima.
Preprostost, ne? Rad bi me postavil v mavzolej. Umrl bom.
- Govorite z njim. - Saj sem.
Ne posluša. Nimam moči za pričkanje.
- Ta kraj ste obkrožili. - Moja sanjska modna hiša.
Majhna, umaknjena, vendar elegantna. Nekaj delavnic.
Tu bi lahko ustvaril kaj osebnega in edinstvenega.
Krasno. Blizu hotelov Plaza, Lancaster in Bristol je.
Stranke iz tujine bi vas zlahka našle.
- Tako je. - Ja.
Toda to se ne ujema z Boussacovo visokoletečo vizijo.
- Če vam je všeč, se borite zanj. - Vem, da mi poskušate pomagati.
Hvala. Ampak...
Druge sanje bom moral najti. Te mi niso usojene.
Mi pač niso usojene.
Pierre!
- V Pariz si jo pripeljal. - Nehajte, vsi.
- Videli so te stopiti iz avta s Chanelko. - In?
Ne zajebavaj me, brat.
Vem, da si šel v Švico k njej. Zdaj pa si se vrnil z njo.
Samo nehaj.
Ne razumem, kako si lahko tako neumen.
- Pomoč je potrebovala. - Za kaj? Da naju ubije?
Z nacisti je sodelovala. Si pozabil?
- Ve, da ni bilo prav. - Saj se šališ.
Z arijskimi zakoni naju je hotela vreči iz posla.
Pod temi zakoni so nacisti pobijali najine prijatelje in njihove sorodnike.
Njen nečak je bolan.
Ni pomembno.
Ko bodo notranje sile izvedele, da je tu, bodo z njo naredile kot z Lavalom.
Kako to misliš?
Rekel si, ko bodo izvedele, da je tu. Najina družabnica je.
Misliš, da bova preživela tak škandal?
Ne vidiš, kakšna je v resnici. Jaz pa vidim.
Henri.
Gospodična.
Lepo vas je videti.
- Pozdravljeni. Pogrešala sem vas. - Nekaj ima za vas.
- Najini zapuščeni otroci. - Niso več sirote.
- Ojej. - Se spraviva k delu?
Ja. Nimava veliko časa.
Pridi, ljubezen, ob tej sladki uri,
vodnjaki že drgetajo.
Srca zaljubljencev se trgajo,
priznanja nežno šepetajo.
Rad bi pel ljubljeni.
Pridi, ljubezen.
Marcel!
Raymonde.
Povej mi še enkrat, zakaj vztrajaš pri Lelongu, namesto da prideš k meni?
- Ker bi me posadil za mizo. - Nikoli. Preveč te cenim.
Dobro. Zdaj pa spoštuj to, kar bom povedala o Diorju.
Oprosti, zmenila sva se. Lelong ga bo moral pustiti.
Ne gre za Modno hišo Lelong,
ampak zate in za to, kar bi rad ustvaril s Christianom.
Če boš Diorju dal proste roke, boš imel modno hišo, kakršno si si vedno želel.
Začeti boš moral z okoljem, ki ga navdihuje.
- Si zdaj njegova zaščitnica? - Njegova prijateljica sem. In tvoja.
Če boš tako nadaljeval, bo tvoja naložba hirala in umrla.
Marcel, ne vem, ali razumeš, kaj potrebuje.
Prosim, izpolnite obrazec pri vhodu.
Zdravo. Ženo iščem.
Lahko dobim tudi to?
To je njena fotografija. Najbrž jo je izgubila med potjo.
- Žal mi je, nisem je videla. - Hvala.
Sem Jacob Friedman.
Catherine Dior.
Catherine Dior?
Gdč. Dior, mislim, da poznam vašega očeta.
Maurice Dior, kajne?
Ja.
V Callianu stanujem, kot on.
Veliko mi je povedal o hčeri Catherine.
Srečo ima, da ste se vrnili.
Veliko srečo.
Moji hčeri je ime Tania. Tudi ona je bila v odporniškem gibanju.
Prosil sem jo, naj ne gre, pa se je hotela boriti.
Menda so jo poslali v Ravensbrück.
Je bilo tako grozno, kot pravijo?
Ujetniško taborišče je bilo.
Tanijino fotografijo imam. Taka je bila, preden so jo odvedli.
Poglejte, kako lepe oči ima.
Jo prepoznate?
Mi lahko kaj poveste? Karkoli?
Žal, ne.
- Nisem je videla. - Ste prepričani?
Tam sta bili v istem obdobju. Prosim. Moram jo najti.
- Večini ni uspelo priti ven. - Mogoče njej je.
Še enkrat poglejte, prosim. Poglejte še enkrat.
Žal mi je.
Prosim. Ne morem vam pomagati.
Oprostite, da sem vas moril s tem.
Vaša fotografija.
Mogoče se je boste sčasoma spomnili.
- Tu je! - Ja, je.
- Pojdimo! - Elsa, avto čaka, da te pelje na postajo.
- Si pripravljen za pot? - André, dobro si videti.
G. Wertheimer. Ja, bolje sem.
- Takoj moramo oditi. Kje je Coco? - V salonu.
- Coco? - Kaj?
Tu ni varno. Moj brat Paul lahko pošlje notranje sile k tebi.
Kaj delaš? Iti morava.
Pariz.
Zelo se je spremenil, odkar sem odšla.
Ulice so bile polne nacističnih praporjev. Zdaj jih ni več.
Jaz pa se moram po mestu, ki ga ljubim, tihotapiti kot zločinka.
Ne bom poslušal, kako objokuješ Nemce.
Videl sem Andréja. Ni bolan.
Kaj zares počneš tu, Coco, razen da briješ norce iz mene?
- Po svoje parfume sem prišla. - Kaj pa govoriš?
Uničila ti bom posel.
Nihče ne bo hotel kupiti tvojega Chanela 5.
Ker imam nekaj boljšega.
Mademoiselle Chanel 1.
Svetu bom povedala, da moj najljubši parfum ni več petica.
In da nisem zadovoljna s tvojo bedno kopijo mojega originala.
- Nihče ga ne bo kupoval. - Ne bo tako.
Če mi ne boš dal, kar mi pripada, boš videl, kaj se bo zgodilo.
Bova uničila drug drugega? Bi to rada?
Lahko me ustaviš ali pustiš oditi.
Če me boš ustavil, me bodo aretirali.
Vrgli me bodo v ječo in me mogoče celo ubili.
Paul pravi, da bi te moral sovražiti. Prav ima.
Ne pozna me.
Ne tako kot ti.
Ne poznam te.
Poznaš me.
Oja.
Ej, počasi.
- Pomagal ti bom. - Samo stran moram.
- Catherine, res hočeš to? - Ja, Christian. V redu je.
- Ne skrbi. Pazil bom nanjo. - Ne skrbi me.
Prosim, samo prepričal bi se rad, da...
- Oglasi se. Mogoče je pomembno za službo. - Bom. Boš počakala?
Resno, Catherine.
Halo? Ga. Zehnacker. Ja.
Oprostite, prosim.
Moja sestra odhaja k očetu v Callian. Pozneje vas bom poklical. Ja?
Cath...
Kaj?
Tam se dobiva. Popoldne.
Ja. Odložil bom.
Catherine.
Zelo prijetni so.
Še vedno presenečaš.
Ja, to sva ustvarila s Henrijem.
Če ne bi mogli izdelovati petice, bi potrebovali kaj novega,
da bi dobila nazaj svoje ime in trg.
Ubogi Pierre. Kaj bo, ko bo dojel, da ti je pomagal v vojni proti njemu?
- Saj ve. Povedala sem mu. - Pa ti je vseeno dovolil iti?
Drugega mu ni preostalo.
- Rad me ima. - Ja, tako kot vsi.
Kaj je to, norica?
Pomaga mi spati.
Ni moj izum, je pa skoraj tako dober.
Izčrpana sem, Elsa.
Pa vseeno ne morem spati.
Pa pomaga?
Bi delila z mano?
Res? Če želiš.
Lahko ti?
Boli?
Čisto malo.
Prav.
Vdihni.
Zdaj lahko počivava. Zaslužili sva si.
Pa posel morava voditi.
Noge lahko daš sem.
Hvala.
Čisto brez besed sem. Osupel.
Kako ste ga prepričali?
Verjamem v vas, Christian.
Ko sem bila pri Boussacu, sem spoznala, da hočem tudi jaz nekaj.
Še sem lačna, Christian.
Najin čas z Lucienom je minil.
Rada bi ustvarila kaj novega.
Boussac se je strinjal, da vam da to pod enim pogojem.
Da jaz vodim posle, medtem ko ustvarjate.
Hočem družabništvo.
To potovanje bi rada delila z vami, vas podpirala.
Vas varovala in poskrbela, da bova uspešna.
Me vzamete?
Ni ga človeka, ki bi ga imel raje ob sebi kot vas, ga Zehnacker.
Osrečili ste me.
Prvič po zelo dolgem času.
Prosim.
Catherine?
Zelo sem vesel, da si tu.
Hočem, da to veš.
Hvala, očka.
Odpusti mi.
Prevedla Lorena Dobrila