PODLE SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ
Zjistila jsem, že do Paříže míří Carmel Snow.
- Posloucháte mě? - Slyším vás, ano.
Jistě pro Harper’s Bazaar hledá nového velikána módy.
- Musíme ji sem pozvat. - Ne, ne.
Poslyšte, Christiane, o kom Carmel napíše,
ten se stane nejvýznamnějším příběhem poválečné módy.
- Musíme si tisk hýčkat. - Ještě ho nemám.
Ten model, ten rozhodující kousek, který určí tón celé kolekce.
Musím ho najít.
- Máte dost návrhů, abyste ji nalákal. - Prvně najděme modelky.
- Na to čekat nemůžeme. - Musím svoje šaty vidět
na skutečné ženské postavě.
Otálejte, a půjde za jinými. Za Balmainem, Balenciagou, Lelongem.
Nejen za vašimi přáteli, ale i za nepřáteli.
- Nemám nepřátele. - Nadělejte si je.
Neuvěřitelné. Ty jsi sehnala Montrachet Grand Cru, ročník 1922.
ŠÉFREDAKTORKA, HARPER’S BAZAAR
No jistě.
Naše shledání si to zaslouží, Carmel.
Když jsi mi volala, že žiješ ve Švýcarsku,
bylo jasné, že musím slyšet tvůj příběh.
Netušíš, jak moc pro mě tvůj příjezd znamená.
Ach, drahoušku.
Teď mluv upřímně.
Jak se ti daří?
Přežila jsem.
Dobře mi asi není.
Ale válka... konečně skončila.
Ale tvůj ateliér má pořád zavřeno.
Těžko ho znova kdy otevřu.
Huš huš.
Takový nesmysl už nikdy neříkej.
Ty jsi zavřela, zatímco jiní, třeba Lelong, zůstali v provozu.
Nehodlám shazovat jednání Lelonga ani nikoho jiného.
- Věděla jsem jen, že já musím přestat. - Prožila sis velké trauma.
Co je to?
Tady tohle. Kdo ti to dal?
Ty si vyrábím.
Ne.
Moje šperky jsou falešné a velmi krásné.
Dokonce krásnější než ty pravé.
Tak to vidíš. Paříž tě potřebuje.
Do Paříže nemůžu.
Moji nepřátelé... Mám nepřátele.
Rozšířili o mně lži.
Bože, to je strašné.
Pomluvy. Hrozné lži o tom, že jsem kolaborovala s nepřítelem.
Nevěř jim.
To bych nemohla.
Přiměju Paříž, aby tě zase přivítala.
Potřebujeme tě. Já tě potřebuju.
A nedám si pokoj, dokud se nevrátíš, kam patříš.
Vrátíš se do Paříže.
Ano.
NEW LOOK
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Ohromná. - Ano.
Možná by mohla zkusit šaty číslo 47.
Toužím předvádět vaši první kolekci, pane Diore.
Je to můj sen.
Takže teď předvádíte pro paní Grès?
Ano.
Ale návrhy pana Diora v Louvru mi vyrazily dech.
Mockrát děkuju.
Prosím, vyřiďte paní Grès moje pozdravy.
Je mi líto.
Pracuje momentálně pro jiný dům?
Patou. Pracuje pro dům Patou.
Promiňte, ale ne. Je mi líto.
Takže ne?
- U Ricci. Ale... Prosím. - Není volná. Není.
Schiaparelli.
Můžete jít. Rochas.
Lanvin. Fath. Molyneux. Lelong.
Je perfektní. Můžeme ji Balmainovi vyfouknout.
Mohla byste vyřídit panu Balmainovi moje nejsrdečnější pozdravy?
Vážně?
No, jiné modelky nedorazily.
Najděte další.
Jak? Odmítl jste všech 22 nejlepších,
- co šly sehnat. - Nejsou volné.
Vím, že nechcete popudit ostatní návrháře.
Zejména Lelonga.
Já taky ne, zvlášť když jsme odešli oba.
Mluvila jste s ním?
Ne. Ale, Christiane, musíme pokračovat.
Ne, nechci pytlačit v rajónu svých kolegů a nechat je na holičkách.
- Musí být jiná možnost. - Je. Nadělejte si nepřátele a oberte ty.
Nebo snad mám podat inzerát, že hledáme jen modelky bez práce?
Proč ne?
- Je to absurdní. - Ne, je to geniální.
Já věděl, že něco vymyslíte. Běžte.
Já to vezmu.
Neboj, tati. Zvládnu to.
Ještě semínka na bylinkový záhon.
Vidíš, jak ti to jde.
Tví bratři se nikdy o zahradu tak nestarali.
Christian ano.
Ne tak jako ty.
Pane Friedmane, rád vidím, že jste zase dobře zásobený.
Mohl byste mi říct, kde najdu semínka bazalky?
Za stánky.
Catherine?
Rád vás zase vidím.
Jste jako vyměněná.
Vy se znáte? Odkud?
Catherine pracovala v centru pro repatriaci,
když jsem hledal Taniu.
Pokusila se mi pomoct.
Tu její fotku pořád máte?
Ano.
Mám strach, že už se mi nevrátí.
Kdybyste cokoli zaslechla, dejte mi vědět.
- Co to máš? - Nic.
Vypadáš trošku ztrhaně. Asi bys s těmi léky na spaní měla přestat.
Když přestaneš i ty.
Mimochodem už nám docházejí.
Mají se brát jen na spaní, ne přes den.
- Poslední dobou pořád jen spíš. - Sežeň další.
Běž se projít, dobře? Vezmi i Andrého. Užij si den.
Ty se o mě vždycky tak staráš.
Jak to vypadá s tím naším butikem?
Nedávno jsem se sešla s Carmel Snow.
Hledá novou senzaci a já se jí hodlám stát.
A řekla jsi jí o mně, že?
- O mé roli. - Ano, jistě.
Až přijede do Paříže, položí základy pro náš návrat.
A chceme vyrábět nový parfém,
takže těžko najde větší trhák než znovuzrození Coco Chanel.
A kam jdeš teď?
Mám schůzku.
Jo, díky, určitě. Moc ráda se přidám.
- Děkuju za pozvání. - Dneska ne, Elso.
- Jsme partnerky. - Tady jde o vážnou věc.
Snow nám sice fandí, ale Wertheimerovi nás pořád chtějí zničit.
Jdu na schůzku s někým, kdo nám může pomoct.
- S kým? - Nemám čas to vysvětlovat.
Najdi Andrého.
A seber se, proboha!
Každý v New Yorku
vám potvrdí, že jsem známá tím, že nosím jedině Balenciagu.
To mi lichotí. Já myslel, že nosíte jen Chanel.
Právě jsem ji viděla ve Švýcarsku.
Tragédie, jak se k ní tady v Paříži chovají.
Já ji počítám mezi přátele,
ale obávám se, že za svou současnou situaci si může sama.
Opravdu?
Byla jsem přesvědčená, že ji dokážete bránit.
Byly doby, kdy bych mohl.
Ale co jsem tak slyšel od přátel ve vládě,
důkazů proti ní je... nepřeberně.
Bude se muset ze svých činů zodpovídat.
Hrozná tragédie.
Ano.
Pařížská móda.
Mohla by ovlivnit, jak se oblékají, jak sní a jak žijí
stovky a tisíce obyčejných žen.
Nemusí jít jen o bohaté Pařížanky.
Americký průmysl by mohl rozšířit francouzskou módu
do celého světa.
To zní ambiciózně.
Móda potřebuje nového vůdce. Čelního představitele.
Chci, abyste to byl vy, Cristóbale.
Vaše návrhy. Váš talent.
Veškeré vaše vlohy.
To vše si žádá mnohem větší plátno.
Nikdy jsem nijak netíhl k tisku ani k slávě.
Ani k záři reflektorů.
To, co dělám, dělám pro sebe.
Takže si svět musí najít jiného spasitele.
Přijeďte na týden či na dva za mnou do Ameriky.
Představím vám naše vlivné kupce.
Úplně poprvé vás dám na obálku Harper’s Bazaar
a ručím vám za to, že to nebude naposledy.
Najdete na to i vhodnější lidi. Třeba Pierra Balmaina.
No, s panem Balmainem se dnes uvidím.
Voilà.
A co Dior?
Prý ho financuje Marcel Boussac. Je to pravda?
Je to tak.
Viděla jsem fotky jeho dvojice šatů z Divadla módy.
Cítím velký potenciál.
Ani Christian není váš člověk.
A pročpak ne?
Kvůli jeho talentu.
Jeho cílem je oblékat pouhých 30 žen.
- Vážně? - Ano.
To je zajímavé.
Ano, je to takový pokus
s cílem vytvořit nejkrásnější oblečení, co kdy vzniklo.
Zkrátka, Dior je puntičkář. V tom jsme si podobní.
Pan Boussac má velké sny. Vždycky.
Nebude chtít, aby Christian Dior zůstával exkluzivní na dlouho.
O tom nerozhoduje Boussac. Rozhoduje Dior.
A co se podle Diora stane, až ten svůj pokus dokončí?
Proč se ho nezeptáte osobně?
Skvělý nápad.
Dámy, zapíšete se.
Dámy, prosím vás.
S dovolením. Promiňte.
Pan Dior?
Přestaňte se strkat. Prosím, dámy.
Co se to tady děje?
Náš inzerát vyšel v den, kdy ministerstvo zavřelo nevěstince.
Tohle je výsledek.
Tak to máte co dělat.
To těžko. Žádná nevyhovuje.
- Jsou krásné. - Prosím!
- Žádná nevyhovuje. Prosím! - Dobrý den.
- Dámy, prosím vás. Dámy. - Ano, jste velmi krásné.
Co tamta?
- Jo. - Která?
Ta šedá myška?
Ano, ať jde dál.
Všechny si prohlédneme.
Po jedné.
Pane Diore! Co to provádíte?
Před domem stojí fronta prostitutek.
Ano. Bez obav, pane Boussacu.
Přijdu zkontrolovat svou investici a najdu tohle?
Do Paříže přijela Carmel Snow. Může kdykoli přijít.
Ano, ale ještě tu nemáme hotovo, tak ji dovnitř nepustíme.
Ale problém je venku.
- Prosím. - Ne, poslouchejte.
První dojem uděláte vždycky jen jednou.
Prosím, žádám vás, Christiane. Dejte se do práce.
Marie-Thérèse.
Odkud jste, má milá?
Odsud, z Paříže.
- Pařížanka? Celý život? - Ano.
A zůstala jste i za války?
Ano, zůstala.
To muselo být náročné, že ano?
Neměla jsem na výběr. Musela jsem pracovat. V nevěstinci.
Promiňte. To byla hloupá otázka.
Ale povězte mi...
uvažovala jste někdy... Prosím.
- Uvažovala jste o modelingu? - Ne.
No, promiňte prosím. Máte krásné rysy.
Podle mě se k nám dokonale hodíte. Přidáte se?
- Ano. Je to práce? Potřebuju práci. - Dobře.
Pane Diore?
Prosím vás, moc ode mě nečekejte.
Nejsem žádná modelka.
Ale no tak, podívejte se. Vidíte?
Vidíte se? Nádherná.
Prosím, řekněte ano.
Byla by pro mě čest, kdybyste nosila moje šaty.
Dostala jsem váš vzkaz, pane Dincklage.
Koukni se na to. Agent Westminster? Vážně? Snažíš se mě dostat do vězení?
- Chtěl jsem se ujistit, že zareaguješ. - Výhrůžkou? Zbláznil ses?
Ale je pravda, že vypadáš trošku... uštvaně.
Zalezlý v zákoutích.
Stísněné pokojíky a prchání ti nesvědčí.
Povyšuješ se?
Jaké to je nemoct spoléhat na obrovskou moc Říše
při každém tvém podvodu a rozmaru?
Je to nový pocit. Nepříjemný, jak si jistě vybavuješ.
Opustil jsi mě.
Mohl jsem utéct, nebo skončit v zajetí.
Odboj udělal v kostele razii.
Někdo mě prozradil.
Netušíš, kdo to mohl být?
Jistěže ne. Co chceš?
Musím se skrýt. Na čas omezit aktivity.
Potřebuju pomoc s cestovními doklady a hotovost.
Vážně? A to bude vše?
Používám krycí jméno.
Peter Lang. Obchodník s hedvábím. Můžu být tvůj dodavatel.
Ne. Teď se mi jakékoli kontakty s tebou zdají příliš riskantní.
Coco, jsem v zoufalé situaci.
- Mám vlastní potíže. - Můžu ti pomoct.
Jak? Tím, že mě zatáhneš zpátky do temnot?
Wertheimerovi mají můj podnik v hrsti.
Chci dostat do Harper’s Bazaar článek o mém parfému.
Takže agent Westminster musí zůstat pohřbený.
Když se ta mise pro Schellenberga provalí, bude se mnou konec.
Mám tisíc důvodů, proč to udržet v tajnosti.
Co dokumentace?
Papíry?
Existuje podle tebe způsob, jak mě spojit s nacisty?
Mám tady kontakt. Dělala pro Schellenberga.
Pomohla mi s mou zástěrkou.
Mohla by se na to podívat.
Dodej mi důkaz, že to udělala, a pak třeba seženu peníze.
Pojeď za mnou do hotelu.
Líbí?
To je švýcarský jazz.
To je Coco, ale s kým?
Jeden div za druhým.
Elso.
- Sluší vám to, jako vždy. - Ahoj.
Ty ho znáš?
Ano, to bych řekla.
Dokonce mi dluží pěkný balík. Jestlipak si vzpomíná?
André, tohle je můj starý známý.
- Rád vás poznávám, jsem... - To je Spatz.
- Němec, vzdor přízvuku. - Mlč, Elso.
To je Peter Lang.
Popovídáme si pak. Musím s Peterem něco probrat.
Ano, pak si popovídáme.
Já nevím.
Co si myslíš, že to znamená?
Co přesně Carmel Snow řekla?
Byla velice odměřená a překvapivě zamlklá.
Ale přišla ke mně do ateliéru,
tak jsem připravil dobrý oběd a ukázal jí nákresy.
A pak bylo co?
Odnesla si je.
Bez komentáře?
Beze slova. Poděkovala za oběd, ale nákresy nekomentovala.
Jen si je odnesla. To je dobře, ne?
Vzala si je. Proč by si je brala, kdyby se jí nelíbily?
Ale proč potom neřekla, že se jí líbí?
To nevím.
Možná se jí nelíbily a vzala si je, aby mi to nemusela říct.
No, já nevím, co to znamená.
Nenávidím Carmel Snow. Nenávidím ji.
Elsa všechno ví. Může nás udat a být za hrdinku.
- Nemožné. - Odlož city k ní stranou.
Britové ji během toho, co ji drželi, klidně mohli najmout.
- Možná je u MI6. - Ne, ne.
Jak to můžeš vědět?
Nesnaž se mě proti ní poštvat.
Ty víš, že mám pravdu.
Ne, přestaň s tím!
Elsa je pro nás oba nebezpečná.
Nech ji na pokoji.
Můžeš se mi svěřit.
Trápíš se, vidím to na tobě.
Chudák Friedman.
Tania je ztracená.
V centru pro repatriaci se mě ptal, jestli ji znám.
A znala jsi ji?
Lidé zkrátka jen chtějí odpovědi.
Prosté odpovědi.
Nic takového není.
Ano.
Znala jsem ji.
Byla milá a statečná.
Nic na tomhle světě není tvoje vina, Catherine.
Musíš mi věřit.
Ty pláčeš, tati?
To občas musíme.
Možná mi pomůžou, získat zpátky můj podnik.
Buďte opatrná.
Ve válce se brzy může karta obrátit ve prospěch Spojenců.
Nechcete skončit jako já. Litovat, že jste s nimi vlezla do postele.
Haló?
Christiane, před chvílí jsem si zdříml a zdálo se mi, že jsi s bratry přijel sem.
Podle mě je důležité, abychom tu byli spolu.
Chci vás všechny tady.
To je moc hezký nápad.
- Tak zítra. - Ne, zítra ne.
Jen na jeden den.
Rád bych, ale jsem uprostřed práce.
Mám se sejít s redaktorkou kvůli podniku.
Ten tvůj podnik. Máš moc práce.
Chci, aby fungoval, co nejlépe to jde.
A nemám teď čas vůbec na nic jiného, tati, to je celé.
Proč je podnik tak důležitý? Rodina je taky důležitá.
Navštiv bratra. Přivez ho.
Ne. Nemám čas, otče.
Podnik, podnik, podnik.
Neměl jsi ho rozjíždět. Ne když jsi měl jisté místo u Lelonga.
Copak ses nepoučil z mých chyb?
Neupřednostňuj příležitost před stabilitou.
Zajeď za bratrem.
Catherine poslat nemůžu, ještě by to nezvládla.
Musíš jet ty.
Chce, abych jel navštívit svého bratra Bernarda.
Proč?
Na důvodu nesejde.
Nemůžu. Teď nemůžu nikam.
To moc dobře vím.
Ale Jacquesi. Nebuď kousavý, prosím tě.
Asi si zajdu někam na skleničku.
Přidáš se?
Kéž bych mohl. Nejde to.
Jak jinak.
Nechci pro tebe být další přítěží.
- Vím, že musíš navrhovat. - Nejde jen o návrhy.
K tomu je tady ta posedlost Carmel Snow,
jako by tisk byl důležitější než výroba šatů.
To je nádhera.
Měl bys ctít otcovo přání. Navštiv bratra.
Carmel, něco mě napadlo.
Moc ráda bych odvyprávěla svůj příběh.
Božínku.
Článek o tvém návratu do Paříže
je můj největší sen, ale je nesplnitelný.
Nerozumím.
Řeči, co o tobě kolují,
se ukazují být nepřekonatelně velkou výzvou.
Chápu.
Ale jistě se můžeš pokusit pomoct jazýčku vah na druhou stranu.
Harper’s Bazaar trvá na tom, abych dál hledala úžasnou kolekci,
co povstane z prachu uplynulých pěti let.
Carmel, vrať se do Švýcarska.
Ukážu ti, co dokáže skutečný talent.
Jistě, drahoušku. Příští týden jsem tam.
Musím si nechat na dovolenou upravit lyže.
Báječné. Naprosto ideální.
Ukážu ti svoje nejnovější vůně.
Už se těším.
Musím končit. Měj se.
Ještě ho nemám.
Ten model. Rozhodující kousek, který určí tón celé kolekce.
PSYCHIATRICKÁ LÉČEBNA JEANA-PHILIPPA BOURDONA
Pane Diore, bratra najdete tam, co obvykle.
Zdříml si a právě se probral.
Obvykle mluví až u večeře.
Ano, rozumím. Jen s ním posedím.
Bernarde?
To jsem já. Christian.
Rád bych s tebou poseděl. Ano?
Budu si kreslit.
Vidíš to?
Tamhle.
Nakresli ty stromy.
Ten jejich tanec mi připomíná lidi.
Jak s tebou zacházejí?
Dobře, pokud máš rád léčebny.
No, komu by se nelíbilo mít jednou za čas trochu ticha a klidu?
Ticha je tu dost.
Klidu už míň.
A co ty? Jak se máš?
Hodně práce.
Dostal jsem vlastní ateliér, takže mám velkou odpovědnost.
Konečně navrhuju sám pro sebe.
Máš svůj podnik.
Co by na to řekla matka?
Podle mě by se jí to vůbec nelíbilo.
Otcova selhání.
To na ni bylo příliš.
Byla hrozně citlivá.
Mohl za to on.
Že ano?
Postavil podnik na hnojivech.
Provozoval tu zmrvenou továrnu, pak o všechno přišel v krizi
a zostudil jméno Dior.
Nezapomeň na to její nařízení.
„Jméno Dior už nesmí stát na vývěsním štítu žádného podniku.“
Pořád jsi nenakreslil ty stromy.
Ne, tohle je dívka, kterou jsem poznal.
Marie-Thérèse. Naše modelka.
Dívka?
Zrovna ty?
Vypadá jako matka.
Možná.
Volal mi otec.
Máme ho navštívit.
- To ne. Ne, to nejde. - Může to být hezké.
Christiane, jsem z tebe nervózní.
Mohl bych mít záchvat hyperventilace a všichni se sem seběhnou.
Ano. To určitě nechceme.
Pojď. Projdeme se.
Potřebuju procházku.
Pan Dior vás chtěl přivítat,
ale nečekaně musel odjet z města za bratrem.
Nerozčílí se, že jste mi tohle ukázala?
Chtěla jsem vám představit, na čem pracuje.
Ano.
Děkuji.
Trápilo mě, že uvidíte práci všech ostatních v Paříži.
Ano.
Ještě ho tu nevidím. Model, který definuje celou kolekci.
Ozvu se vám.
Četl jsem o životě a přírodě.
Všechny nás tvoří dvě složky.
Svrchní a spodní. Světlo a temnota.
V každém z nás
se nacházejí dvě vrstvy, oddělené linií.
Naše temná stránka...
naše spodní vrstva, musí taková i zůstat, stlačovaná k zemi.
Jedině tak může naše druhá stránka,
ta světlejší, vystoupit.
Tohle musíš světu ukázat.
Vyřiď otci, že se domů vrátit nemůžu.
Coco, mám novinu. Za chvíli uvidím svůj kontakt.
To zní podle.
Elso, chci vám pomoct.
Kde je Coco?
My tu tvou pomoc nepotřebujeme.
Tím si nejsem tak jistý.
Vypadáte zoufale.
Jste zoufalá?
Ne, zoufalství je mi naprosto zcela cizí.
Můžu vám pomoct.
Dokážu leccos obstarat.
Co třeba?
To, co potřebujete.
Víš, s muži jako ty se setkáváme celý život.
Ona ti vidí až do žaludku.
Já zrovna tak.
Já vím, co potřebuješ.
Spatz nám tady nabízel pomoc.
Carmel Snow sem zítra přijede.
Oba musíte zmizet.
Jo, Coco, ale vždyť...
Vždyť jsme... partnerky.
Ty jsi jenom troska. Podívej se na sebe.
Zmiz mi z očí, Elso.
Vypadni!
A ty, koukej mi zajistit, co jsem chtěla!
Bude to chvilička. Počkej tady.
Seženeš mi, co potřebuju?
Coco totiž ne. Nesnáší mě. Vždycky mě nenáviděla.
- Elso? - Jo?
Žádná nenávist se nekoná. Měj strpení.
Jdu za někým, kdo nám pomůže, dobře?
Ano, ale jen kvůli ní, ne kvůli mně.
Tobě pomůžu taky, jasné?
Zůstaň tady.
Už si posíláme vzkazy tak dlouho, že jsem zapomněla, jak jsi tajemný.
Je to možné, že jsme se naposledy viděli u Schellenberga v kanceláři?
Slečno Klein.
Děkuju.
Dvě tablety každé ráno tři dny.
Mockrát díky.
LÉKÁRNA
Jak se drahému Schellenbergovi daří?
- Ty to nevíš? - Ne.
Mají ho Dánové.
Už nějaký čas sedí ve vazbě.
Promluvil.
A jeho záznamy? Dokumenty?
Hodně jich bylo zničeno, ale...
Ale?
Ne všechny. Nebyl na to čas.
Co operace Modellhut?
Ten debakl s Chanel?
To nevím jistě.
Dobrý den. Promiňte.
Chci nejlepší narkotika, co tu máte, prosím.
Recept vám pak dodám, jestli...
- Ne, už se nevracejte. - Můžete...
- Mám nůž. - Pomoc!
Doklady k tvé nové identitě.
Od toho, co je zfalšoval pro mě.
Je dobrý.
Jak dobrý?
Pro nás dostatečně.
Co chceš udělat s Chanel a její přítelkyní?
Už víš, zda jsou nebezpečné?
Pusťte mě! Nechte mě, prosím!
- Pusťte mě! - Běž, pak tě najdu.
Nikam s vámi nechci! Ne! Prosím, nechte mě!
To nesmíte.
No tedy.
Je báječný.
Určitě se v regálech ani neohřeje.
Tak mi pomůžeš?
Kéž bych mohla.
Podívej, nezapomněla jsem, co všechno jsi pro módu udělala.
Ale, Coco, musíš přijmout fakt, že některé překážky nepřekonám ani já.
Kvůli tvé pověsti je nemyslitelné, abychom tě teď propagovali.
Harper’s Bazaar chce najít
nového poválečného vizionáře, který nás přivede k nové kapitole.
Svět nehledá staré dámy, jako jsme my.
Možná jsem stará, ale ne mrtvá.
Každý den překypuju nápady. Novými nápady.
Potřebuju pracovat.
Momentálně trčím na tomhle místě, v tomhle vězení.
Svět, který mě kdysi opěvoval,
teď zapomněl na všechno, co jsem pro něj a pro módu udělala.
Ne. Ne, nejsi zapomenutá.
Jestli o mně nemůžeš psát,
snad mi můžeš pomoct jinak.
Pokud ano, tak pomůžu.
Vezmeš s sebou pár flakonů
a rozdáš je lidem, kteří něco znamenají?
Když ty flakony dostaneš ke mně do hotelu, o zbytek už se postarám.
Jdu nastříhat bylinky.
K večeři si dáme salát.
Tati, chci ti něco říct.
Poslouchám.
- Jde o Friedmanovu dceru Taniu. - Ano?
Neřekla jsem ti celý příběh.
Sakra. Proboha. Sakra.
Zlomená.
Tati, slyšel jsi mě?
Trochu doprava.
Moje matka by byla zděšená.
Je nádherný.
Tati?
Jdeš akorát.
- Není moc velký? - Ne, je dokonalý.
Co si myslíš ty? Není moc velký?
Musím s tebou mluvit.
- O čem? - Tati.
Tati. Tati.
Volala Catherine.
Tvůj otec zemřel.
Tati? Tati? Ne.
Tati, prober se. Tati? Tati?
Jeho srdce, lásko.
Selhalo.
Nemám čas, otče.
Chci vás všechny tady.
- Nemám čas. - Rodina je taky důležitá.
Všechny nás tvoří dvě složky.
Světlo a temnota.
Oddělené linií.
Co jste tady dělal?
Tohle musíš světu ukázat.
Kde jsou návrhy?
Už ho mám.
Rozhodující model.
BAROVÝ KOSTÝM
Překlad titulků: Růžena Svobodová