INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Jeg har lige hørt, at Carmel Snow er på vej til Paris.
- Hører De efter? - Jeg kan godt høre Dem.
Harper's Bazaar vil nok have, at hun finder modens næste store navn.
- Vi må invitere hende hertil. - Nej, nej, nej.
Hør her. Den person, Carmel Snow vælger at skrive om,
bliver den vigtigste historie i efterkrigscouturen.
- Vi må gøre kur til pressen. - Jeg har ikke fundet det endnu.
Det design... Det design, der sætter tonen for hele kollektionen.
Jeg må finde det.
De har allerede nok til at give hende et fantastisk smugkig.
Lad os finde modellerne først.
- Det kan vi ikke vente på. - Jeg må se mit tøj
på virkelige kvindekroppe.
Mens De trækker tiden, mødes hun med alle de andre designere.
Balmain, Balenciaga, Lelong.
Og ikke kun med Deres venner. Også Deres fjender.
- Jeg har ingen fjender. - Så få nogen.
Det er fantastisk. Du opsporede en Montrachet Grand Cru fra 1922.
CARMEL SNOW CHEFREDAKTØR, HARPER'S BAZAAR
Naturligvis. Intet mindre til vores genforening.
Da du ringede for at fortælle mig, at du boede i Schweiz,
vidste jeg, at jeg måtte høre din historie.
Du aner ikke, hvor meget det betyder for mig, at du er her.
Åh, min kære.
Fortæl mig nu...
Hvordan har du det?
Jeg overlevede. Jeg ved ikke, om jeg har det godt.
Men krigen... Den er endelig slut.
Men dit atelier er stadig lukket.
- Jeg tror ikke, at jeg åbner igen. - Pladder.
Sådan noget sludder må du ikke sige.
Du lukkede dine døre, mens andre som Lelong holdt åbent.
Jeg vil ikke dømme Lelongs handlinger eller andres.
- Jeg vidste bare, at jeg måtte lukke ned. - Du er virkelig traumatiseret.
Hvad er det?
Den der. Hvem har givet dig den?
- Dem laver jeg selv. - Nej.
Dem, jeg laver, er meget falske og meget smukke.
Endnu smukkere end de ægte.
- Der kan du se. Paris har brug for dig. - Jeg kan ikke tage tilbage.
Mine fjender... Jeg har fjender. De har spredt løgne om mig.
Du store. Det er jo forrykt.
Rygter. Forfærdelige løgne om, at jeg samarbejdede med fjenden.
Du må ikke tro dem.
Det kunne jeg ikke drømme om. Jeg får Paris til at byde dig velkommen.
Vi har brug for dig. Jeg har brug for dig.
Og jeg stopper ikke, før du er tilbage, hvor du hører til.
Du vender tilbage til Paris.
Ja.
- Goddag. - Goddag.
- Betagende. - Ja.
Vi kunne måske lade hende prøve kjole nummer 47.
Jeg vil vældig gerne være en del af Deres første kollektion, monsieur Dior.
Det er min drøm.
Og i øjeblikket er De model for madame Grès?
Ja.
Men monsieur Diors design på Louvre tog pusten fra mig.
Tusind tak.
Hils madame Grès fra mig.
Beklager.
Er hun hos et andet modehus?
Patou. Hun arbejder for Patou.
Beklager, men nej. Beklager.
Er det så et nej?
- Hun er hos Ricci. - Taget.
- Men... - Taget.
Schiaparelli.
Værsgo at gå. Rochas.
Lanvin. Fath. Molyneux. Lelong.
Hun er perfekt. Vi kunne stjæle hende fra Balmain.
Vil De venligst hilse monsieur Balmain fra mig?
Mener De det?
- Der er ikke flere modeller. - Find nogle flere.
Hvordan? De har afvist 22 af de allerbedste modeller,
- jeg kunne finde til Dem. - De er taget.
Jeg ved, at De nødig vil fornærme andre designere,
især ikke Lelong.
Det vil jeg heller ikke. Særligt fordi vi begge stoppede.
Men har De talt med ham?
Nej. Men, Christian, vi må videre med det her.
Jeg går ikke på rov blandt mine kolleger og efterlader dem i knibe.
- Der må være andre muligheder. - Ja.
Få nogle fjender og tag fra dem.
Eller foretrækker De en annonce i avisen, der efterlyser arbejdsløse modeller?
Hvorfor ikke?
- Fordi det er absurd. - Nej.
Det er en genial idé.
Jeg vidste, at De ville finde på noget. Af sted.
- Lad mig tage den. - Det er okay, far. Jeg kan godt.
Og husk nu frøene til urtehaven.
Se, hvor dygtig du er.
Dine brødre gik aldrig op i haven, som du gør.
Christian gjorde.
Ikke som dig.
Monsieur Friedman. Det er godt at se Deres butik så velforsynet igen.
Kan De mon sige mig, hvor basilikumfrøene gemmer sig?
Lige bag boden.
Catherine?
Det er dejligt at se Dem igen.
De ser så anderledes ud.
Kender I hinanden? Hvorfra?
Catherine arbejdede på repatrieringscenteret,
da jeg ledte efter Tania.
Hun forsøgte at hjælpe mig.
Har De stadig billedet?
Ja.
Jeg frygter, at hun er borte for altid.
Hvis De hører noget, så giv besked.
- Hvad har du der? - Ikke noget.
Du ser lidt slidt ud.
- Måske bør du droppe sovemidlet. - Hvis du gør det samme.
Vi mangler forresten snart.
Man skal kun tage det om aftenen. Ikke om dagen.
- Du bestiller ikke andet end at sove. - Skaf mere.
Gå dog en tur. Tag André med. Nyd dagen.
Du passer altid på mig. Hvordan går det med vores lille butik?
Jeg mødtes med Carmel Snow forleden.
Hun er på jagt efter den næste store historie, og det skal være mig.
Du fortalte hende vel om mig, ikke?
- Om min rolle? - Jo, naturligvis.
Når hun kommer til Paris, vil hun lægge grunden for vores tilbagevenden.
Og med den nye parfume, vi fremstiller...
Hun finder ingen historier, der er mere interessant
end Coco Chanels genfødsel.
- Hvor skal du hen nu? - Jeg har et møde.
Ja, tak. Klart. Jeg vil gerne med.
- Tak, fordi du inviterer mig. - Ikke i dag, Elsa.
- Men vi er partnere! - Det her er alvor.
Snow er måske nok på vores side,
men Wertheimer-brødrene forsøger stadig at ruinere os.
Det her møde er med en, der kan hjælpe.
- Hvem? - Jeg har ikke tid til at forklare.
Bare find André.
Og gør dig dog lidt i stand, for himlens skyld.
Spørg hvem som helst i New York,
og de vil fortælle Dem, at jeg udelukkende går i Balenciaga.
Jeg er smigret. Jeg troede, at De kun gik i Chanel.
Jeg har lige besøgt hende i Schweiz.
Det er tragisk, som de behandler hende her i Paris.
Jeg anser mademoiselle Chanel som en ven,
men den situation, hun befinder sig i, har hun desværre selv skabt.
Har hun virkelig?
Jeg var sikker på, at De ville forsvare hende.
Det ville jeg på et tidspunkt.
Men så vidt jeg har hørt fra venner i regeringen,
er beviserne overvældende.
Hun skal stå til ansvar for sine handlinger.
- Det er en forfærdelig tragedie. - Ja.
Parisisk couture.
Den kan påvirke, hvordan hundredvis og tusindvis af almindelige kvinder
klæder sig, hvad de drømmer om, og hvordan de lever.
Det behøver ikke kun at være til velhavende parisere.
Den amerikanske beklædningsindustri kan udbrede fransk couture
til hele verden.
Det lyder ambitiøst.
Moden har brug for en ny leder. En galionsfigur.
Det skal være Dem, Cristóbal.
Deres design, Deres talent.
Alle Deres talenter.
De kræver et meget større lærred.
Jeg har aldrig nydt pressen eller berømmelsen.
Eller rampelyset.
Det, jeg gør, gør jeg for min egen skyld.
Så verden må finde en anden redningsmand.
Kom og besøg mig i Amerika i en uge eller to,
så præsenterer jeg Dem for alle vores mest indflydelsesrige købere.
Jeg sætter Dem på forsiden af Harper's for første gang
og med garanti ikke sidste.
Der er andre, der egner sig bedre. Pierre Balmain.
Jeg skal mødes med mr. Balmain i dag.
Voilà.
Hvad med Dior?
Jeg hørte, at Marcel Boussac finansierer ham. Er det sandt?
Det er sandt.
Jeg så billeder af to af hans kjoler fra Théâtre de la Mode.
- Jeg fornemmer et stort potentiale. - Christian er heller ikke den rette.
Hvorfor ikke?
Hans talent.
Hans ambition er at lave kjoler til kun 30 kvinder.
- Virkelig? - Ja.
Hvor spændende.
Ja. Et slags eksperiment
for at skabe det smukkeste tøj, der nogensinde er skabt.
Dior er omhyggelig. Det har vi til fælles.
Monsieur Boussac drømmer store drømme. Det har han altid gjort.
Han vil ikke ønske, at Christian Dior er så eksklusiv i særlig lang tid.
Det er ikke op til Boussac. Det er op til Dior.
Og hvad tror Dior, at der sker, når han er færdig med sit lille eksperiment?
De kan jo selv spørge ham.
God idé.
De damer, jeg skriver jeres navne ned. De damer.
Undskyld mig. Undskyld.
Dior.
Ikke skubbe. Ikke skubbe. Så, de damer.
Hvad i alverden foregår der her?
Vores annonce blev åbenbart trykt
den dag, ministeriet besluttede at lukke bordellerne.
- Det her er resultatet. - Nå, men De har fået Deres sag for.
Næppe. Ingen af dem egner sig.
- Se. De er smukke. - Så!
- Ingen af dem egner sig. Så. - Goddag.
- De damer. De damer, så. - Ja, De er meget smuk.
Hvad med hende?
- Ja. - Hvem?
Den grå mus?
Tag hende med op.
Vi må se dem alle.
En ad gangen.
Monsieur Dior! Hvad laver De?
Der står en kø af prostituerede foran Deres modehus.
Bare rolig, monsieur Boussac.
Jeg kom for at se til min investering, og så sker det her?
Carmel Snow er i Paris. Hun kan komme forbi når som helst.
Ja, men vi er ikke klar endnu, så hun kommer ikke indenfor.
Men de er jo udenfor. Nej, hør her.
De får aldrig en ny chance for at gøre et godt førstehåndsindtryk.
Jeg beder Dem, Christian. Kom i sving.
Marie-Thérèse.
- Hvor kommer De fra, min kære? - Her. Paris.
- Paris? Har De altid boet her? - Ja.
- Og blev De under krigen? - Ja, jeg blev.
Det må have været svært?
Jeg havde intet valg. Jeg var nødt til at arbejde på et bordel.
Undskyld. Det var et dumt spørgsmål.
Men... Sig mig...
Har De nogensinde overvejet... Her.
- Har De overvejet at arbejde som model? - Nej.
Nå. Undskyld. De har smukke træk.
Jeg tror, at De vil passe perfekt. Vil De slutte Dem til os?
- Ja. Jeg har brug for et arbejde. - Okay.
Monsieur Dior?
De må ikke forvente for meget af mig. Jeg er ikke en ægte model.
Åh, min kære. Kig. Se.
Kan De se det? Vidunderlig.
Vær sød at sige ja.
Det ville være en ære, hvis De ville bære mit tøj.
Jeg modtog din besked, Herr Dincklage.
Se lige. "Agent Westminster"? Seriøst? Forsøger du at få mig fanget?
- Jeg ville sikre mig, at du kom. - Ved at true mig? Er du vanvittig?
Men du ser faktisk lidt hærget ud.
Gemmer du dig i de mørke hjørner?
Små rum er nok ikke noget for dig, når nu du er på flugt.
Hoverer du?
Hvordan føles det ikke at have das Reichs enorme magt
bag alt dit bedrag og alle dine påfund?
Det føles uvant. Uvelkomment, som du sikkert kan huske.
Du forlod mig.
Jeg måtte flygte eller blive fanget.
Modstandsbevægelsen ransagede kirken. Nogen gav dem et tip.
- Ved du, hvem det kan have været? - Selvfølgelig ikke. Hvad vil du?
Jeg må holde lav profil. Og hvile mig.
Jeg har brug for hjælp med mine rejsedokumenter og mangler penge.
- Gør du? Er det alt? - Jeg anvender et dæknavn nu.
Peter Lang, silkehandler. Jeg kan være din forretningsforbindelse.
Nej. Det er for risikabelt at være i kontakt med dig.
Coco, jeg står i en desperat situation.
- Jeg har mine egne problemer. - Jeg kan hjælpe dig.
Hvordan? Ved at slæbe mig med ind i skyggerne igen?
Wertheimer-brødrene har taget kvælertag på min virksomhed.
Jeg forsøger at overbevise Harper's om at skrive om min parfume.
Så agent Westminster må forblive begravet.
Hvis nogen finder ud af, at jeg var på mission for Schellenberg,
er det ude med mig.
Jeg har god grund til at holde det hemmeligt.
Hvad med dokumenterne?
Papirarbejdet?
Tror du, at der er papirer, der knytter mig til nazisterne?
Jeg har en kontakt her, der arbejdede for Schellenberg.
Hun har hjulpet mig med mit dække. Jeg kan få hende til at undersøge det.
Hvis du forsikrer mig om, at der ikke er, skal jeg se på det med pengene.
Følg efter mig til hotellet.
Kan du lide det? Det er det, man kalder schweizisk jazz.
Det er Coco, men hvem er hun sammen med?
Nu har jeg aldrig.
Elsa.
- Du ser henrivende ud som altid. - Hej.
- Kender du ham? - Ja, det gør jeg faktisk.
Han skylder mig faktisk en del penge. Gad vide, om han kan huske det.
André, det er en af mine gamle venner.
- Det er en fornøjelse at møde Dem. Jeg... - Det er Spatz.
- Stop, Elsa. - Han er tysker.
Det her er Peter Lang.
Vi indhenter det tabte senere. Peter og jeg har ting, vi må tale om.
Ja, lad os indhente det tabte senere.
- Jeg ved det ikke. - Hvad tror du, at det betyder?
Hvad sagde Carmel Snow helt præcist?
Hun var meget kold. Og overraskende nok ikke så snakkesalig.
Men hun kom hen til mit atelier,
så jeg klargjorde en fin frokost og viste hende mine tegninger.
- Og hvad så? - Så tog hun dem.
Uden at sige noget?
Ikke et ord. Hun takkede mig for frokost, men intet om mine design.
Hun tog dem bare. Det må da være godt, ikke?
Hvorfor skulle hun tage dem, hvis hun ikke kunne lide dem?
Hvorfor ikke sige, at hun kunne lide dem?
- Det ved jeg ikke. - Måske kunne hun ikke lide dem
og tog dem, så hun ikke behøvede at sige, at hun ikke kunne lide dem.
- Jeg ved ikke, hvad det betyder. - Jeg hader Carmel Snow. Jeg hader hende.
Elsa ved alt. Hun kunne melde os og spille helt.
- Umuligt. - Glem, at du holder af hende.
Vi ved ikke, om briterne hvervede hende, da hun var i deres varetægt.
- Hun arbejder måske for MI6. - Nej.
- Hvordan kan du være sikker? - Du skal ikke forsøge at forgifte mig.
- Du ved, at jeg har ret, Coco. - Nej, nu stopper du!
Elsa er en trussel, som vi har til fælles.
Lad hende være.
Du kan godt tale med mig.
Jeg kan se dine bekymringer i dine øjne.
Stakkels Friedman.
Tania er væk.
På repatrieringscenteret spurgte han, om jeg kendte hende.
- Gjorde du det? - Folk vil bare have svar.
Enkle svar.
De findes ikke.
Ja.
Jeg kendte hende.
Hun var sød og modig.
Der er intet i den her verden, der er din skyld, Catherine.
Det er du nødt til at tro på.
Græder du, far?
Det er vi nødt til nogle gange.
Måske kan de hjælpe mig med at få min virksomhed tilbage.
Træd varsomt.
Kamplykken vender måske snart til de allieredes fordel.
Du skal ikke ende som mig. Ked af, at jeg nogensinde indlod mig på dem.
Hallo.
Christian, jeg tog en lur tidligere og drømte, at du og dine brødre var her.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi alle er sammen.
- I skal komme på besøg. - Det lyder dejligt.
- Kom i morgen. - Jeg kan ikke i morgen.
Bare for en dag.
Jeg ville gerne, men jeg er midt i mit arbejde.
Jeg skal mødes med en modejournalist angående min virksomhed.
Din virksomhed. Du har for travlt.
Jeg vil bare have, at den bliver så god, som den kan blive.
Jeg har ikke tid til andre ting lige nu, far. Sådan er det bare.
Hvorfor er din virksomhed så vigtig? Familie er også vigtig.
Tag hen til din bror. Tag ham med hertil.
- Nej. Jeg har ikke tid, far. - Din virksomhed.
Du skulle aldrig have startet dit eget. Ikke når du havde et godt job hos Lelong.
Har du slet ikke lært noget af mine fejltagelser?
Mulighed skal aldrig trumfe stabilitet.
Tag hen til din bror.
Catherine kan ikke gøre det, ellers havde jeg bedt hende om det.
Der er kun dig.
Han vil have, at jeg besøger min bror Bernard.
- Hvorfor? - Det betyder ikke noget hvorfor.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke tage nogen steder.
Det er jeg godt klar over.
Ej, Jacques. Vær nu ikke spids over for mig.
Jeg tror, at jeg går ud og får en drink. Går du med mig?
Jeg ville ønske, at jeg kunne. Det kan jeg ikke.
Naturligvis.
Jeg vil ikke være endnu en byrde.
- Jeg ved, at du skal designe. - Det er ikke kun dét.
Det er også den her fascination af Carmel Snow.
Som om pressen var vigtigere end at designe tøj.
Den er smuk.
Du bør gøre, som din far ønsker. Tag hen til din bror.
Carmel, jeg har tænkt på noget.
Jeg vil virkelig gerne fortælle min historie.
Åh, min kære.
At skrive en artikel om din hjemkomst til Paris
er blandt mine højeste ønsker, men det kan ikke lade sig gøre.
Jeg forstår ikke.
Rygterne om dig
virker helt umulige at mane i jorden.
Nå.
Men du kan vel godt forsøge at påvirke folk.
Harper's insisterer på, at jeg leder efter en god kollektion,
der stiger op fra asken efter de seneste fem år.
Carmel, kom tilbage til Schweiz.
Jeg viser dig, hvad et ægte talent er i stand til.
Naturligvis, min kære. Jeg kommer i næste uge.
Jeg skal have tilpasset mine ski til juleferien.
Fantastisk! Det er ideelt. Jeg viser dig mine seneste dufte.
Det ser jeg frem til.
Jeg må gå nu. Farvel.
Jeg har det ikke endnu.
Det design, der vil sætte tonen for hele kollektionen.
PSYKIATRISK HOSPITAL JEAN-PHILIPPE BOURDON
Monsieur Dior, Deres bror er det sædvanlige sted.
Han er lige vågnet fra sin lur.
Han siger som regel ikke noget før aftensmaden.
Det forstår jeg. Jeg vil bare gerne sidde hos ham.
Bernard?
Det er mig. Christian.
Jeg vil gerne sidde sammen med dig. Ja?
Jeg tegner lige lidt.
Kan du se dem?
Der.
Du bør tegne træerne.
Den måde, de danser på, minder mig om mennesker.
- Hvordan behandler de dig her? - Fint, hvis man er til anstalter.
Hvem kan ikke lide lidt fred og ro indimellem?
Der er rigeligt med ro her. Ikke megen fred.
- Hvordan har du det? - Jeg har travlt.
Jeg har fået mit eget atelier, så det er et stort ansvar.
Jeg designer endelig for mig selv.
Din egen virksomhed.
Hvad ville mor dog tænke?
Jeg tror, at hun ville være meget utilfreds.
Fars fejltrin. Det var for meget for hende.
Hun var så følsom.
Det var hans skyld...
...var det ikke?
At bygge en virksomhed på gødning.
Han drev sin lortefabrik og mistede det hele i krakket
og bragte skam over Dior-navnet. Glem ikke hendes berømte dekret.
"Aldrig igen skal Dior-navnet pryde en butiksfacade."
- Du tegner stadig ikke træerne. - Nej, det er en pige, jeg har mødt.
Marie-Thérèse, en model, vi bruger.
En pige? Dig?
- Hun ligner mor. - Måske.
Far ringede. Han vil have, at vi besøger ham.
- Nej. Nej, nej. Det er ikke muligt. - Det ville måske være rart.
Lad nu være, Christian. Du gør mig nervøs.
Jeg begynder måske at hyperventilere, og så kommer de rendende.
- Ja. Det duer ikke. - Kom. Gå sammen med mig.
Jeg har brug for at gå en tur.
Monsieur Dior ville gerne hilse personligt på Dem,
men han blev helt uventet nødt til at besøge sin bror.
Bliver han vred over, at De lod mig se dem her?
Jeg ville bare give Dem et glimt af det, han er i gang med.
Ja.
Tak.
Jeg kunne ikke bære, at De så alle andre parisiske designeres arbejde.
Ja.
Jeg kan ikke se det endnu. Det design, der definerer kollektionen.
Jeg lader høre fra mig.
Jeg har læst om livet og naturen.
Vi består alle af to dele.
Den øvre og den nedre. Lyset og mørket.
I hver eneste af os
flyder de som lag og er adskilt af en linje.
Vores mørke halvdel...
...den nedre del, skal blive dér, presset ned mod Jorden.
Kun da kan den anden del, lyset, stige op.
Det er det, du skal vise verden.
Sig til far, at jeg ikke kan komme hjem.
Coco, jeg har nyt. Jeg skal mødes med min kontaktperson.
Det lyder forbryderisk.
Elsa, jeg er her kun for at hjælpe. Hvor er Coco?
Vi har ikke brug for din slags hjælp.
Det ville jeg ikke være så sikker på. Du virker desperat.
Er du desperat?
Nej, jeg er fuldstændig uden desperation.
Jeg kan hjælpe. Jeg kan skaffe ting.
Hvilke slags ting?
Den slags ting, du har brug for.
Vi har haft med mænd som dig at gøre hele vores liv.
Hun kan sagtens gennemskue dig. Det kan jeg også.
Jeg ved, hvad du har brug for.
Spatz tilbød bare sin hjælp.
Carmel Snow kommer i morgen.
I skal begge to forsvinde.
Ja, men, Coco, vi...
Vi er jo partnere.
Det eneste, du er, er til rotterne. Se lige på dig selv.
Forsvind, Elsa.
Ud med dig!
Og dig! Skaf mig det, jeg bad dig om!
- Det tager kun et øjeblik. Vent her. - Skaffer du mig det, jeg har brug for?
Coco vil ikke gøre det. Hun hader mig. Det har hun altid gjort.
- Elsa. - Ja?
Ingen hader dig. Bare vær tålmodig.
Jeg skal mødes med en, der kan hjælpe os. Okay?
Men du gør det for hendes skyld. Ikke for min.
De kan også hjælpe dig.
Bliv her.
Vi har skrevet sammen så længe. Jeg havde glemt, hvor gådefuld du er.
Var det på Schellenbergs kontor, jeg sidst så dig?
Fräulein Klein.
- Tak skal De have. - Tag to piller hver morgen i tre dage.
Tak for det.
APOTEKER
Hvordan har kære Schellenberg det?
- Har du ikke hørt det? - Nej.
Danskerne fik ham. Han har været fængslet i et stykke tid.
Han taler.
Og hans mapper? Hans dokumenter?
- Mange af dem blev destrueret, men... - Men?
Ikke dem alle. Der var ikke tid.
- Hvad med operation Modellhut? - Chanel-skandalen?
Det ved jeg ikke.
Hallo?
Goddag. Undskyld mig.
Jeg vil gerne bede om det bedste narkotikum, De har.
Jeg kan skaffe recepten bagefter, hvis...
- Nej. De må ikke gå herom. - Måske kan jeg bare...
- Jeg har en kniv. - Hjælp mig!
Her er papirerne til din nye identitet. Fra samme mand, der lavede mine.
- Han er dygtig. - Hvor dygtig?
Dygtig nok til os.
Hvad har du planlagt for Chanel og hendes ven?
Har du afgjort, om de er en trussel?
Slip mig! Stop så!
- Slip mig! - Gå, gå. Jeg finder dig senere.
Jeg vil ikke med jer! Nej! Lad være! Lad nu være!
Jeg kan ikke.
Åh, men dog.
Den er vidunderlig.
Flaskerne bliver revet ned fra hylderne.
Vil du så hjælpe mig?
Bare jeg kunne.
Hør her. Jeg har ikke glemt, hvad du har gjort for moden.
Men, Coco, du må acceptere, at der er forhindringer, selv jeg ikke kan forcere.
Dit nuværende ry gør det utænkeligt for os at støtte dig.
Harper's vil finde en...
...en ny visionær efterkrigsmodeskaber, der kan føre os ind i det næste kapitel.
Verden er ikke på jagt efter gamle damer som os.
Jeg er måske nok gammel, men jeg er ikke død.
Mine idéer er levende. De er nye.
Jeg er nødt til at arbejde.
Og nu sidder jeg her i det her fængsel.
Den verden, der engang hyldede mig,
har glemt alt det, jeg gjorde for moden og for verden.
Nej. Nej, du er ikke glemt.
Hvis du ikke kan skrive om mig, kan du måske hjælpe på en anden måde.
Det gør jeg gerne, hvis jeg kan.
Vil du tage nogle flasker med tilbage og give dem til dem, der betyder noget?
Hvis du kan få dine flasker leveret til mit hotel, gør jeg resten.
- Gå ud og klip krydderurter. - Lad os lave salat til middag.
- Far, der er noget, jeg vil fortælle dig. - Jeg lytter.
Det er angående Friedmans datter Tania.
Jeg fortalte dig ikke hele historien.
Pokkers. Åh gud. Pokkers.
Smadret.
Far, hørte du, hvad jeg sagde?
Lidt til højre.
Min mor ville blive forfærdet.
Det er smukt.
Far?
Du kommer lige til tiden.
- Er det for stort? - Nej, nej. Det er perfekt.
Hvad synes du? Synes du, at det er for stort?
Jeg er nødt til at tale med dig.
- Hvad er der? - Far.
Far. Far.
Catherine ringede.
Jeres far er død.
Far? Far? Nej.
Far, vågn op. Far? Far?
Det var hans hjerte, min elskede.
Det gav op.
Jeg har ikke tid, far.
I skal komme på besøg.
Jeg har ikke tid.
Familie er også vigtig.
Vi består af to dele.
Lyset og mørket.
Adskilt af en linje.
Hvad har De gjort?
Det er det, du skal vise verden.
Hvor er alle tegningerne?
Jeg fandt det.
Det tonegivende design.
BAR-KJOLEN
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith