VALÓS ESEMÉNYEK ALAPJÁN
Most tudtam meg, hogy Carmel Snow épp Párizs felé tart.
- Figyel rám? - Igen, hallom.
A Harper's Bazaar biztosan a következő nagy nevet keresi.
- Meg kell hívnunk, hogy lássa a munkáját. - Nem, nem, nem.
Idefigyeljen, Christian! Bárkiről is ír ez a Carmel Snow,
az lesz a legfontosabb név a háború utáni divatban.
- Bájolognunk kell a sajtónak. - Még nincs meg.
A meghatározó darab, amely megalapozza
az egész kollekciót.
Még keresem.
Már így is van elég egy izgalmas bemutatkozáshoz.
Előbb keressünk modelleket!
- Az túl sok idő. - Látnom kell a ruháimat
egy női alakon.
A késlekedése alatt elmegy más tervezőkhöz.
Balmainhoz, Balenciagához, Lelonghoz.
Nemcsak a barátaihoz, hanem az ellenségeihez is.
- Nekem nincs olyanom. - Akkor legyen!
Megáll az ész! Találtál egy Montrachet ’22 Grand Crut.
A HARPER'S BAZAAR FŐSZERKESZTŐJE
Hát persze.
Érted bármit, kedves Carmel.
Amikor felhívtál azzal, hogy Svájcba költöztél,
tudtam, hogy hallanom kell a történetedet.
Nem hiszed el, mennyit jelent nekem, hogy itt vagy!
Ó, drága!
Áruld el nekem őszintén...
Hogy vagy?
Túléltem.
Eléggé megtépázva.
De a háború... Végre vége van!
Ám a műtermed még mindig zárva.
Szerintem örökre úgy is marad.
Ó, ugyan!
Ne is mondj ilyen butaságokat!
Te bezártál, míg mások, például Lelong, tovább működtek.
Nem izgat, nem fogom lenézni Lelongot,
sem bárki mást.
Csak tudtam, hogy be kell zárnom.
Oly sok szenvedést éltél át!
Mi az ott?
Az! Kitől kaptad?
Én csináltam.
Nem!
Az én alkotásaim nagyon bizsuk és nagyon szépek.
Még szebbek, mint az igaziak.
Látod, Párizsnak szüksége van rád!
Nem mehetek vissza Párizsba.
Az ellenségeim... Mert van pár...
Hazugságokat terjesztenek rólam.
Ó, te szent egek! Ez skandalum!
Pletykákat. Szörnyű szóbeszédet, hogy kollaboráltam az ellenséggel.
Ne higgy nekik!
Eszembe sem jutna!
Majd én elintézem, hogy visszafogadjanak.
Szükségünk van rád. Nekem is.
És addig nem nyugszok, amíg vissza nem kerülsz a helyedre.
Visszatérsz Párizsba.
Igen.
- Jó napot! - Jó napot!
- Bámulatos! - Igen.
Ráadhatnánk a 47-es számút.
Mindenképpen részt akarok venni
az első kollekciójában, Monsieur Dior.
Ez az álmom.
Tehát jelenleg Madame Grès-nél modellkedik?
Igen.
De Monsieur Dior tervei a Louvre-ban teljesen lenyűgöztek.
Köszönjük szépen.
Üdvözlöm Madame Grès-t!
Bocsánat!
Jelenleg egy másik háznál van?
Patou. Patounál.
Elnézést, nem! Bocsánat.
Akkor nem?
- Riccinél dolgozik. - Foglalt.
- De... Kérem! - Foglalt.
Schiaparelli.
Menjen! Rochas.
Lanvin. Fath. Molyneux. Lelong.
Ő tökéletes. Átcsábíthatnánk Balmaintól.
Kérem, adja át Monsieur Balmainnak szívélyes üdvözletemet!
Komolyan?
Nos, elfogytak a jelöltek.
Keressen többet!
Hogyan? Most utasította el a legjobb 22 modellt,
- akiket találtam. - Mind foglalt.
Tudom, nem akar magára haragítani más tervezőket,
főleg Lelongot.
Én sem, főleg, hogy mindketten otthagytuk.
De beszélt már vele?
Nem. De Christian, nem állhatunk le.
Én nem fogom elhalászni a kollégáim modelljeit,
nem hozom őket nehéz helyzetbe.
- Biztosan van más megoldás. - Van.
Szerezzen ellenségeket, vegyen el tőlük!
Vagy adjunk fel egy hirdetést munkanélküli modellekhez?
Miért is ne?
- Mert abszurd ötlet. - Nem.
Kitűnő ötlet.
Látja? Tudtam én, hogy kitalál valamit! Menjen!
Majd én!
Dehogy, papa! Meg tudom csinálni.
Ne feledd a magokat a konyhakerthez!
Látod, milyen ügyes vagy?
A fivéreidet sosem érdekelte ennyire a kert.
Christiant igen.
De téged jobban.
Monsieur Friedman! De jó látni, hogy újra teljes az árukészlete!
Segítene nekem megkeresni a bazsalikommagvakat?
A stand mögött találja.
Catherine?
Úgy örülök, hogy újra látom!
Annyira megváltozott azóta!
Ismerik egymást? Honnan?
Catherine a hazatelepítési központban dolgozott,
amikor Taniát kerestem.
Megpróbált segíteni nekem.
Megtartotta a fotóját?
Meg.
Attól félek, hogy örökre elveszítettem.
Ha bármit hall, kérem, szóljon!
WESTMINSTER ÜGYNÖK
- Hát az micsoda? - Semmi.
Nyúzott vagy.
Állj le azzal az altatóval!
Majd ha te is!
Amúgy kezd kifogyni a készlet.
Csak az alváshoz szabad használni, nem állandóan!
- Mostanában folyton csak alszol. - Hozz még!
Menj már el egyet sétálni! Vidd magaddal Andrét! Élvezd ki a napot!
Te mindig vigyázol rám.
Alakul már a butikunk?
Nos, nemrég megbeszélésem volt Carmel Snow-val.
A következő nagy dobást keresi, és én akarok az lenni.
Rólam is beszéltél neki, ugye?
- A partnerségünkről. - Hát persze.
Párizsban majd ő alapozza meg a visszatérésünket.
Az új parfümünk miatt,
nos, keresve sem talál érdekesebb sztorit
Coco Chanel újjászületésénél.
Most meg hová mész?
Megbeszélésre.
Igen, köszönöm. Persze. Szívesen elmegyek veled.
- Köszönöm a meghívást. - Ma nem, Elsa.
- De társak vagyunk. - Ez most komoly ügy.
Snow talán mellettünk áll,
de Wertheimerék még mindig meg akarnak buktatni.
Olyannal találkozok, aki segíthet nekünk.
- Kivel? - Nincs időm elmagyarázni.
Keresd meg Andrét!
És szedd össze magad, az Istenért!
New Yorkban bárki megmondja,
hogy csak Balenciagát vagyok hajlandó viselni.
Megtisztelsz. Bár azt hittem, csak Chanelt hordasz.
Most látogattam meg Svájcban.
Tragikus, hogyan kezelik Párizsban.
A barátomnak tartom,
ám attól tartok, hogy jelenlegi helyzetét csak magának köszönheti.
Valóban?
Azt gondoltam, te biztosan a védelmére kelsz majd.
Azok az idők elmúltak.
De azok alapján, amit a kormányzati ismerőseimtől hallottam,
eléggé egyértelműek a bizonyítékok.
Felelnie kell a tetteiért.
Szörnyű tragédia.
Az.
Párizsi couture.
Átlagos nők százainak, ezreinek ad inspirációt
az öltözködésükhöz, az álmaikhoz, az életmódjukhoz.
Nem muszáj csak a módos párizsiakra korlátozódnia.
Az amerikai ipar az egész világot elláthatná
a párizsi divattal.
Igen nagyratörő terv.
A divatnak új vezérre van szüksége. Aki utat mutat.
Azt akarom, hogy te legyél az, Cristóbal.
A ruháid, a tehetséged.
Az összes tehetséged
nagyobb közönségért kiált.
Sosem izgatott sem a sajtó, sem a sztárság.
A rivaldafény sem.
Én önmagamért dolgozok.
Így a világnak találnia kell egy másik hőst.
Gyere el hozzám Amerikába, egy-két hétre!
Ott bemutatom neked
a legbefolyásosabb üzletembereket.
Kiteszlek a Harper's címlapjára, életedben először,
és garantálom, hogy nem utoljára.
Mások alkalmasabbak erre. Pierre Balmain, például.
Nos, ma Mr. Balmaint is meglátogatom.
Voilà!
És Dior?
Úgy hallottam, most Marcel Boussac finanszírozza. Ez igaz?
Így van.
Megnéztem két tervét a Théâtre de la Mode-on.
Nagy lehetőséget látok benne.
Christian sem a te embered.
És miért nem?
A tehetsége.
Ő csupán 30 nőre akar ruhát készíteni.
- Tényleg? - Igen.
Ez érdekes.
Igen. Amolyan kísérlet,
hogy megalkossa a világ legszebb darabjait.
Igen, Dior nagyon aprólékos. Ebben hasonlítunk is egymásra.
Monsieur Boussac mindig is nagyravágyó volt.
Ő nem hagyja majd sokáig, hogy Christian Dior exkluzív tervező legyen.
Ez nem Boussacon múlik. Hanem Dioron.
És Dior mit vár ettől a kísérlettől?
Miért nem kérdezed meg tőle?
Remek ötlet!
Hölgyeim, írják ide a nevüket!
Hölgyeim, hölgyeim, kérem!
Elnézést! Pardon!
Dior!
Ne tolakodjék! Ne tolakodjék! Kérem, hölgyeim!
Mi a kénköves pokol folyik itt?
A hirdetésünk épp akkor jelent meg,
amikor a minisztérium bezáratta a bordélyházakat.
- Ez az eredménye. - Akkor ma nem fog unatkozni!
Ellenkezőleg, semelyikük sem felel meg!
- De nézze, milyen bájosak! - Kérem!
- Nem felelnek meg. Kérem! - Jó napot!
- Hölgyem! Hölgyeim, kérem! - Igen, ön nagyon szép.
És ő?
- Igen. - Melyik?
A szürke kisegér?
Igen, jöjjön ide!
Az összeset megnézzük!
Szépen sorban!
- Monsieur Dior! Mit képzel? - Hm?
Egy sor prostituált várakozik a háza előtt!
Igen. Ne aggódjon, Monsieur Boussac!
Gondoltam, ránézek a befektetésemre, erre ez vár?
Carmel Snow Párizsban van. Bármikor betoppanhat ide.
Igen, de még nem állunk készen, így nem engedjük be ide.
De ez kint van!
- Kérem! - Nem, nem! Figyeljen...
nem fog két lehetőséget kapni egy első benyomásra! Hm?
Most pedig könyörgök, Christian, lásson munkához!
Marie-Thérèse!
Hová valósi, kedvesem?
Ide. Párizsba.
- Párizsba? Itt élt egész életében? - Igen.
A háború alatt is itt maradt?
Igen, maradtam.
Biztosan nagyon nehéz volt, igaz?
Nem volt más választásom. Egy bordélyházba kényszerültem.
Elnézést! Buta kérdés volt.
De most... Mondja csak...
gondolkozott-e már azon... Kérem!
- Gondolkozott már a modellkedésen? - Nem.
Nos... Bocsánat... Gyönyörű arca van!
Szerintem tökéletes lenne. Csatlakozna hozzánk?
- Igen, ha dolgozhatok. Munka kell. - Rendben.
Monsieur Dior?
Kérem, ne várjon túl sokat tőlem!
Én nem vagyok igazi modell.
Ó, kedvesem! Nézze csak! Na! Látja?
Látja? Elbűvölő!
Kérem, mondjon igent!
Megtisztelő lenne, ha ön viselné a ruháimat!
Megkaptam az üzenetét, Herr Dincklage.
Nézd! „Westminster ügynök”? Komolyan? Le akarsz engem buktatni?
- Választ akartam. - Fenyegetéssel? Te megőrültél?
De látom, zaklatott vagy.
A sötétben bujkálsz.
Nem viseled jól a szűk helyeket a menekülés közben.
Te most élvezkedsz?
Milyen érzés, hogy a hatalmas Reich
nem áll ott minden csalárdságod mögött?
Szokatlan. Kellemetlen, mint te is tudod.
Magamra hagytál.
Ha nem menekülök el, elfognak.
Az Ellenállás megrohanta a templomot.
Valaki elárult nekik.
Van ötleted, ki lehetett az?
Dehogy. Mit akarsz?
Meg kell húznom magam. Egy ideig pihenőpályán leszek.
Segítség kell az irataimhoz, és készpénzre is szükségem van.
Igen? Még valami?
Most álnevet használok.
Peter Lang, a selyemkereskedő vagyok.
Lehetnék az üzlettársad.
Nem. Kockázatosnak érzek bármilyen kapcsolatot veled.
Coco, szorult helyzetbe kerültem.
- Megvan a saját gondom. - Nos, én segíthetek.
Hogyan? Azzal, hogy visszarángatsz a bajba?
Wertheimerék sakkban tartják az üzletemet.
Próbálom meggyőzni a Harper'st, hogy írjanak cikket a parfümömről.
Így Westminster ügynök nem kerülhet a felszínre.
Ha kiderül, hogy megbízást kaptam Schellenbergtől,
nekem örökre végem.
Hát, nekem is jó okom van arra, hogy hallgassak róla.
És a dokumentumok?
A papírmunka?
Szerinted van bármi, ami hozzáköthet a nácikhoz?
Van itt egy kontaktom, aki Schellenbergnek dolgozott.
Ő segített elrejtőzni.
Utána tud nézni.
Nos, előbb bizonyítsd be, utána beszélhetünk a pénzről!
Kövess a hotelig!
Tetszik?
Ezt hívják „svájci dzsessznek”.
Coco az, de kivel jött?
Vannak még csodák!
Elsa!
- Csodásan nézel ki, mint mindig. - Szia!
Ismered?
Ami azt illeti, ismerem.
Sőt, egészen sok pénzzel tartozik nekem. Vajon emlékszik még rá?
André, ő egy régi barátom.
Nagyon örvendek! Én...
Ő Spatz.
- Elég, Elsa! - Német, az akcentusa ellenére.
Ő itt Peter Lang.
Majd később diskurálunk! Peterrel meg kell beszélnünk valamit.
Igen. Majd diskuráljunk!
Nem tudom.
Szerinted mit jelent?
Mit mondott pontosan Carmel Snow?
Nagyon rideg volt, és meglepően hallgatag.
De eljött a műtermembe,
egy finom ebéddel és a rajzaimmal vártam.
Utána mi volt?
Eltette a rajzaimat.
Szó nélkül?
Bizony. Megköszönte az ebédet, de a terveimről semmit nem szólt.
Csak eltette őket. Az jót jelent, nem?
Elvitte őket. Miért tette volna el őket, ha nem tetszenek neki?
De miért nem mondta, ha tetszenek neki?
Nem tudom.
Lehet, nem tetszettek neki,
és azért tette el őket, hogy ne kelljen megmondania.
Nos, nem tudom, miért tette.
Gyűlölöm Carmel Snow-t! Gyűlölöm!
Elsa mindent tud. Elárulhat minket, hogy ő legyen a hős.
- Lehetetlen. - Felejtsd el a barátságotokat!
Akár az is lehet, hogy a britek besorozták a fogsága alatt.
- Az MI6-nek is dolgozhat. - Nem.
Honnan tudod?
Ne próbálj Elsa ellen hangolni!
Tudod, hogy igazam van, Coco.
Nem, elég legyen!
Elsa mindkettőnkre veszélyt jelent.
Hagyd békén!
Tudod, nyugodtan beszélhetsz velem.
Látom a szemeden, hogy sok dolog bánt.
Szegény Friedman!
Tania elveszett.
A hazatelepítési központban megkérdezte tőlem, ismerem-e.
- Ismerted? - Az emberek válaszokat akarnak.
Egyszerű válaszokat.
De olyan nem létezik.
Igen.
Ismertem őt.
Kedves volt, bátor.
Te semmiről sem tehetsz, Catherine.
Hinned kell nekem!
Te most sírsz, papa?
Néha muszáj.
Talán majd segítenek visszaszerezni a cégemet.
Csak óvatosan!
A háború menete hamarosan a szövetségeseknek kedvezhet.
Ne akarj az én sorsomra jutni! Már bánom, hogy belemártottam magam a nácik ügyeibe.
Halló!
Christian, nemrég keltem, azt álmodtam, hogy itt voltál
a fivéreiddel együtt.
Szerintem fontos lenne, hogy együtt legyünk.
Szeretném, ha mind meglátogatnátok.
Az remek lenne!
- Gyere holnap! - Holnap nem lehet.
Csak egy napra!
F... Figyelj, jó lenne, de sok a munkám!
Fogadnom kell egy divatújságírót az üzletem érdekében.
Az üzleted... Túl elfoglalt vagy.
Csak azt szeretném, ha minél jobb lenne,
és most nem nagyon van időm másra, papa. Ennyi.
Miért ilyen fontos az az üzlet? A családod is fontos!
Menj el az öcsédhez! Hozd el ide!
Nem érek rá, papa.
Az üzlet, az üzlet, az üzlet!
El sem kellett volna kezdened,
miközben ott volt a biztos állásod Lelongnál!
Hát semmit sem tanultál a múltbéli hibáimból?
A lehetőség ne menjen a stabilitás kárára!
Látogasd meg az öcsédet!
Catherine nincs olyan állapotban, különben őt kérném.
Csak te maradtál.
Azt akarja, hogy látogassam meg Bernard öcsémet.
Miért?
Nem számít, hogy miért.
Nem lehet. Nem mehetek sehová.
Jól tudom.
Á, Jacques! Ne légy velem ilyen kurta!
Szerintem megiszok valamit.
Eljössz velem?
Bár tehetném, de nem lehet!
Hát persze.
Nem akarok én is a terhedre lenni.
Tudom, hogy dolgoznod kell.
Nem csak a tervezésről van szó.
Hanem erről a Carmel Snow-mizériáról is,
mintha a sajtó fontosabb lenne a ruháknál.
Ez gyönyörű!
Kedveskedj az édesapádnak! Menj el az öcsédhez!
Carmel, gondolkoztam a dolgon.
Szívesen elmondanám a történetemet.
Ó, kedvesem!
Nagyon szeretnék cikket írni
a párizsi visszatérésedről, ám sajnos ez nem lehetséges.
Nem értelek.
A rólad szóló pletykákat
egyszerűen nem lehet elhessegetni.
Értem.
De te biztosan előmozdíthatnád az ügyet.
Nos, a Harper's ragaszkodik ahhoz, hogy találjak egy kollekciót,
amely főnixként támadhat fel az elmúlt öt év hamvából.
Carmel, gyere vissza Svájcba!
Megmutatom, mire képes az igazi tehetség.
Hogyne, drága!
Jövő héten ott leszek.
Rendbe kell hozatnom a síléceimet az ünnepekre.
Remek! Tökéletes alkalom.
Bemutatom a legújabb illataimat.
Már várom.
Mennem kell. Pá!
Még nincs meg.
A meghatározó darab, amely megalapozza
az egész kollekciót.
JEAN-PHILIPPE BOURDON PSZICHIÁTRIAI KÓRHÁZ
Monsieur Dior, a fivére a megszokott helyén van.
Nemrég ébredt fel.
Általában estig nem szólal meg.
Igen, értem. Csak leülök mellé.
Bernard?
Én vagyok az. Christian.
Leülök ide melléd, rendben?
Rajzolgatok egy kicsit.
Látod?
Ott!
Rajzold le a fákat!
A táncuk szinte már emberi.
Jól bánnak veled?
Jól, ha szereted az elmegyógyintézeteket.
Nos, kinek ne tetszene egy kis csönd és nyugalom?
Itt sok a csönd.
Nyugalom kevésbé.
És te hogy vagy?
Sok a dolgom.
Kaptam egy saját műtermet, így sok feladatom lett.
Végre magamnak tervezhetek.
Egy saját üzlet!
Anyánk mit szólna?
Bizonyára csalódott lenne, nem?
Apánk ballépései.
Anyának túl sok volt.
Túl érzékeny volt.
Apa tehetett róla...
nem igaz?
Trágyából csinált üzletet.
Saját boltot épített szarból, majd mindent elveszített a válságban,
szégyent hozva a Dior névre.
Ne feledd anya híres mondatát!
„A Dior név soha többé nem állhat egy üzlet felett!”
Még mindig nem a fákat rajzolod.
Nem, egy lányt, akit most ismertem meg.
Marie-Thérèse, ő lesz a modellünk.
Egy lány?
Tényleg?
Hasonlít anyára.
Meglehet.
Apa telefonált.
Szeretné, ha meglátogatnánk.
Ó, nem. Nem. Nem lehet.
Talán jót tenne.
Kérlek, Christian! Nyugtalan leszek tőled.
Aztán nem kapok levegőt, és mindenki iderohan.
Jó. Azt nem akarjuk.
Gyere! Járjunk egyet!
Sétálni akarok.
Monsieur Dior személyesen akarta fogadni,
de váratlanul el kellett utaznia az öccséhez.
Dühös lesz, ha megtudja, hogy megnéztem ezeket?
Szerettem volna, ha bepillantást nyerne a munkájába.
Igen.
Köszönöm.
Nem hagyhattam annyiban, ha már minden más tervező munkáját látta.
Igen.
Még nem látom azt a darabot, ami meghatározza az egész kollekciót.
Még beszélünk.
Mostanában az életről és a természetről olvasok.
Minden embernek két oldala van.
A fenti és a lenti. A világos és a sötét.
És mindannyiunkban
rétegekként vannak jelen, melyeket egy vonal választ el.
A sötét énünknek...
a lentinek a helyén kell maradnia, a Földbe lenyomva.
Csak így szárnyalhat
a fénnyel teli énünk.
Ezt kell a világ felé mutatnod.
Üzenem apának, hogy nem mehetek haza.
Coco, híreket hozok!
Ma találkozok a kontaktommal.
Gonosznak hangzik.
Elsa, én csak segíteni akarok.
Hol van Coco?
Nincs szükségünk a segítségedre.
Nekem pedig úgy tűnik.
Kétségbeesettnek tűnsz.
Az vagy?
Nem. Egyáltalán nem vagyok kétségbe esve.
Tudod, én segíthetek.
Megszerzem, amit kell.
Micsodát?
Azt, amire szükséged van.
Tudod, már sok hozzád hasonló férfival találkoztunk az életünk során.
Ő átlát rajtad.
Ahogy én is.
Tudom, mire van szükséged.
Spatz csak felajánlotta a segítségét.
Carmel Snow holnap ide jön.
Menjetek el! Mindketten!
Jó, de Coco, mi...
mi... társak vagyunk.
Te kész katasztrófa vagy. Nézz magadra!
Tűnj el a szemem elől, Elsa!
Tűnés!
Te meg menj, és szerezd meg, amit kértem!
Egy pillanat! Várj meg itt!
Megszerzed, amit kértem, ugye?
Mert Coco nem hajlandó rá. Utál engem. Mindig is utált.
- Elsa! - Igen?
Senki sem utál. Türelem!
Találkozok valakivel, aki segíthet nekünk.
Jó, de miatta találkozol vele, nem miattam.
Neked is segíteni fog, rendben?
Maradj itt!
Oly régóta üzengetünk, már el is felejtettem, milyen rejtélyes vagy!
Az lehet, hogy legutoljára Schellenberg irodájában találkoztunk?
Fräulein Klein!
Köszönöm.
Reggelente két tabletta, három napig.
Köszönöm szépen.
GYÓGYSZERÉSZ
Hogy van a drága Schellenberg?
- Nem hallottad? - Nem.
Elkapták a dánok.
Már egy ideje őrizetben van.
Beszélt nekik.
És az aktái? Az iratai?
Sokat megsemmisítettek, de...
De?
Nem az összeset. Nem volt rá idő.
És a Modellhut művelet?
A Chanel-ügy?
Nem tudom biztosan.
Hahó!
Jó napot! Elnézést!
Szeretnék kérni a legjobb narkotikumából!
Majd később behozom a receptet, ha...
- Nem. Ide nem jöhet. - Talán ha...
- Kés van nálam. - Segítség!
Itt vannak a papírok az új személyazonosságodhoz.
Ugyanaz csinálta, aki az enyémet.
Ügyes.
Mennyire ügyes?
Nekünk megfelel.
Mi a terved Chanel és a barátnője számára?
Tudod már, hogy veszélyesek-e?
Eresszenek! Elég! Kérem!
- Eresszenek! - Menj! Megkereslek.
Nem akarok magukkal menni! Nem! Kérem! Nem!
Nem mehetek!
Ó, hűha!
Fenséges!
Lefogadom, viszik majd, mint a cukrot.
Akkor segítesz nekem?
Bár segíthetnék!
Figyelj, nem felejtettem el a munkásságodat!
De Coco, el kell fogadnod, hogy ezt a nehézséget én sem tudom elhessegetni.
A jelenlegi reputációd miatt lehetetlen reklámoznunk téged.
A Harper's szeretne...
egy úttörőt a háború utáni időszakra, aki utat mutat a divatban.
A világnak már nem kellenek az ilyen öreg hölgyek.
Talán elért a kor, de még nem haltam meg.
Én mindennap ötletekkel kelek. Új ötletekkel.
Dolgoznom kell.
De most itt ragadtam ebben a börtönben.
Az egykor engem ünneplő világ
mára elfelejtette, amit a divatért és a világért tettem.
Nem. Nem felejtettek el.
Ha nem írhatsz rólam,
akkor talán máshogy is segíthetsz.
Ha tudok, segítek.
Vigyél magaddal pár üveget,
és juttasd el a megfelelő emberekhez!
Ha elküldesz néhány parfümöt a hotelembe, a többit megoldom.
Vágok pár fűszernövényt.
Együnk salátát vacsorára!
Papa, el kell mondanom valamit.
Figyelek.
- Friedman lányáról, Taniáról van szó. - Hm?
Nem mondtam el mindent.
Bassza meg! Ó, Istenem! Basszus!
Eltörtem.
Papa, hallottad, amit mondtam?
Egy kicsit jobbra!
Anyám most elborzadna.
Gyönyörű!
Papa?
Pont jókor!
- Nem túl nagy? - Nem, nem, nem, nem. Tökéletes.
Te mit gondolsz? Nem túl nagy?
Beszélnünk kell!
- Igen? - Papa!
Papa! Papa!
Catherine telefonált.
Édesapátok meghalt.
Papa? Papa? Ne!
Papa, térj magadhoz! Papa? Papa?
A szíve miatt, szerelmem.
Megállt.
Nem érek rá, apa.
Szeretném, ha mind meglátogatnátok.
Most nem érek rá.
A családod is fontos!
Minden embernek két oldala van.
A világos és a sötét.
Egy vonal választja el őket.
Mit művelt?
Ezt kell a világ felé mutatnod.
Hová lettek a tervek?
Megvan.
A meghatározó darab.
A „BAR” RUHA
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra