ZAČÍT
NOUZOVÝ KONTAKT POVOLÁNÍ: JULIO
NEPLATNÉ POVOLÁNÍ
ADRESA MOJE VODNÍ VĚŽ
ADRESA NENALEZENA
ODESLAT FORMULÁŘ PŘIHLÁŠKA ODMÍTNUTA
Kde je tvůj důkaz?
Crayola, prosím?
Jednu žlutou?
Žlutou na slunce, žlutou na kachnu.
To je dobrá volba. Každý má rád kačenky.
Teď udělej oranžovou.
Bílou.
Šedou.
Černou.
Béžovou.
Děkuju, děkuju. Důvod, proč jsem tady, je,
že jsem celou noc nespal a přemýšlel,
jak vyrobit průzračnou voskovku.
- Průzračnou? - Průzračnou, ano.
Ale to přece není barva.
Pokud to není barva, tak co to je?
- Jak, co to je? - Prostor mezi námi.
- Emocionální prostor. - Tak takhle,
pokud je voskovka z čistého vosku a nezanechá za sebou barevnou stopu,
- k čemu tedy je? - To je nesmysl.
Proč tohle děláte?
- K čemu to potřebujete? - Už to tak je.
Třeba tahle sklenice s vodou. Je průzračná.
Některé věci nemají normální barvy,
nejsou na barevném spektru duhy.
Co třeba vzduch nebo vůně a vzpomínky. Neměli by mít barvy?
Obarvit něco průzračné značí akceptovat,
že věci jsou prostě různé, a je to v pořádku.
Vybarvit něco průzračně
znamená revoluci ve vybarvování.
Díky, že jste se zastavil. Máme o čem přemýšlet.
Kdybychom se s průzračnou voskovkou chtěli posunout dál, jak byste ji nazval?
Říkejte tomu přízraky.
- Přízraky? - Jako duchové.
Proč to množné číslo, a ne přízrak? Říkáme modrá, ne modré.
Protože se mi to líbí.
Dobře, ale logický by byl název přízrak.
Víte co? Máte pravdu.
Říkejme tomu přízrak.
Jednotné číslo.
- Bezva. - Bezva.
Kde mám auto? Tamhle je.
AHA... TAMHLE JE MŮJ ODVOZ!
Pro Julia?
Vítej u Chestera. Jen pár věcí.
Zavři dveře, jemně. Smaž si apku Uberu
a stáhni si Chesterovu.
Od teď to bude jediná apka, kterou budeš používat.
CHESTEROVO AUTO
Co je to Chesterova apka?
Je to v podstatě Chestrova alternativa k Uberu,
ale veškerý zisky jdou Chesterovi.
Zarezervuješ si jízdou se mnou a získáš přístup do klientský zóny,
kde lidi sdílí přístupový kódy na WC v různých lokalitách.
Začínám to mít pěkně pod palcem, zlato.
Když se staneš prémiovým zákazníkem,
máš nárok na jízdu, i když už povezu někoho jinýho.
Telka musí bejt pořád zapnutá a jede v ní jenom Melf.
A tohle je pro tebe.
Jak ty to jen děláš?
Grace, dávej pozor.
Co jsi zač?
Já jsem Melf z planety Melf.
Můžeme si ho nechat? Prosím.
Dobře.
Melf zbožňuje sušenky a špagety.
Jeffe?
Slyšel jsem nějaké zvuky, myslel jsem si, že je v domě lupič.
Ale nakonec to byl jen Melf,
který vede válku o jídlo sám se sebou.
Tohle mi pomůžeš uklidit. A bez debat, Melfe.
Víš ty co? Jdi si lehnout.
- Já to tady uklidím. - Dobře.
Dobrou noc. Moc neponocuj.
Nemůžeme si dovolit, aby to prasklo, Melfe.
Melf zbožňuje sušenky a špagety.
A Jeffa.
Jeff taky zbožňuje Melfa.
Melf nechce být na druhé koleji.
Melf chce být první.
Kdy řekne Jeff Nancy o Melfovi?
Brzy.
Miluju tě.
Ou, Melfe.
Vyděsili jste mě.
Co to tady...
Poslyš...
Melf chce dům.
O čem to sakra mluvíš?
- Děláš si ze mě prdel? - Klid.
Vypadni! Vypadni, Jeffe!
OPUSTIL RODINU KVŮLI MIMOZEMŠŤANOVI
DĚTI ZŮSTALY BEZ OTCE
MIMOZEMŠŤAN UKRADL MANŽELA
RODINA ČEKÁ NA VYJÁDŘENÍ CÍRVKE
MEZIDRUHOVÉ DRAMA
Pozor!
O SEDMNÁCT LET POZDĚJI...
- Ahoj, tati. - Ahoj, zlato.
- Ahoj. - Ahoj.
- Můžu? - Jistě.
Děkuju za pozvání.
Překvapilo mě, že jsi zavolala, Grace.
Toast. Teď jsem Toast.
Ano, ano, ano.
Tvoje máma umřela a dala ti svůj prsten.
Dělám si legraci. Bože, moje malá...
- Toast. - ...Toast se bude vdávat.
- Líbila by se ti. - Ona?
To myslíš vážně?
Promiň. Já, já jsem...
Tvůj nevlastní Melf bude tak šťastný.
- Tati. - Už jsi byla na matrice?
- My všechno zaplatíme. - Tati, já Melfa na svatbě nechci.
Neuvěříš, koho jsem dneska potkal v obchodě, byl jsem...
Toast?
Hele, Jeffe, Melf nechal v autě tašky s nákupem.
- Půjdu pro ně. - Počkej. Tati!
- Tati. - Máš hlad?
Už jsem na odchodu.
- Melf ti připraví nějakou dobrotu. - No, já už vážně musím jít.
No a co třeba sušenky a špagety?
Ach, Melfe.
Julio?
- Julio? - Je tam Bibo.
No nekecej! Tvůj asistent?
Jo, něco jako sekretářka.
Čau, Bibo.
- Vítej u Chestera, Bibo. - Děkuju.
Potřebuju zítra hodit na dentální hygienu.
- Ale vždyť nemáš zuby. - Je to v kalendáři.
Ano, ale ty prostě nemáš zuby.
Dostal jsem poukaz.
Já vím. Hele, jsem v pohodě s tím, že zítra budeš pryč.
Jsem v pohodě s tím, že jdeš k zubaři.
Jen nechci, abys tam přišel a pak byl zklamaný,
protože ti nemají co bělit.
Ty zmetku. Chci zvýšit plat.
Existuje něco, co se netočí jen kolem Biba?
Vlastně jsem na jednu věc přišel.
URGENTNÍ
A je to urgentní.
Julio, už zase to ignoruješ. Hromadí se ti dopisy.
A nejspíš budou od tvého bytného.
Co je tohle volání sirény?
Julio. Neuzavírej se do sebe.
Počkej, slyšíš to?
- Slyšíš to? Slyšíš? - Ne. Co?
- Vystoupím tady. - Dobře.
- Rád jsem tě poznal, Chestere. - Já tebe taky, měj se hezky.
Ty taky.
Zdravím, co je to? Co je tohle? Co je to za zvuk?
To je malá ústřice s malým diamantem.
Je jedinečná, vzácná, nádherná.
Vezmu si ji.
No páni, co?
- Co? - Ta piha za vaším uchem.
Vypadá jako stín té ústřice.
To není piha, ale mateřské znaménko.
Byl jsem s tím na kontrole.
Ale je úplně stejně velké jako...
Zvláštní.
Říkala, že je to zakletá starožitnost, tak jsem ji musel koupit.
Dokonalá. Vážně je dokonalá a jedinečná.
Díky.
Můj Bože. Jako jeho byt. Viděls to? Je nádhernej.
Tohle pro tebe bude opravdu velký.
Neztrať ji.
Já ji ztratil.
- Ne. - Ano.
- Tu ústřici? - Jo, tu ústřici.
Ne.
Kolik že stála?
- Našel jsi ji? - Ne.
Už půjdu. Chceš odvézt s Chesterem?
- Cože? - Chester.
Já můžu. A vy?
Nejdřív vyhodím Aminu,
protože je to učitelka. Ale hned potom rozvezu vás dva.
Tamhle je budova, o kterou mám zájem.
Ty se budeš stěhovat do rezidence Capital One?
Ne, do Exxon Mobil. Julio, mají tam i bazén.
Teda, holka, to je vážně pecka.
- A co po tobě chtějí? - Důkaz existence.
Jo. Chtějí to teď ke každému bytu.
Zlato, na důkaz existence já nehraju.
Nepotřebuju ho.
Proč po mě Uber chtěl, abych si ho vyřídil?
Já na to: „Chcete po mě půlku z každý jízdy,
a ještě mám platit za průkaz, co dokazuje moji existenci?
Tak to zdar.“ Já existuju.
Takže tak.
Já ho taky nemám a ani ho nechci.
- Nechci s tím nic mít. - Počkat. Nemáš tu co dělat, sestro.
Vypadám na něm jako totální blbka.
DŮKAZ EXISTENCE
- Čím se živíš, Vanesjo? - Vyslovuje se to Vanessa.
To „J“ je neznělý. Takže se nevyslovuje.
Ou.
Jsem velmi důležitá talentová agentka.
Dělám velmi seriózní byznys.
Je to herečka, která hraje moji agentku,
ale dělá to už tak dlouho,
že se vážně stala mojí agentkou.
Jen aby bylo jasno.
Počkat, a po agentce jsi chtěl důkaz?
- Dost bylo otázek, Chestere. - Ty jsi ale tajnůstkářka.
Co ty Julio, čím se živíš?
Do malého Julia uhodil v lese blesk.
A od té doby vnímá svět trošku jinak.
Dostal jsem potvrzení od doktora,
že už nikdy nesmím cvičit.
DR. LOPEZ PEDIATR
Dal jsem si ho zalaminovat, používám ho
jako důkaz existence.
Počkat, otázečka. Co jsi sakra dělal v lese?
Nevzpomínám si.
- On tam kadil. - Myslím, že je to úplně jedno.
Už se utíral, když do něj ten blesk uhodil.
Ale nemluví o tom, protože mu to
přijde ponižující.
No dobře, ale co teda děláš? Já jsem učitelka.
- A ty jsi... - Julio.
To je to, co dělá.
Rozveď to, prosím.
No vždyť víš. Vstanu a pak jsem prostě Julio.
Je to úžasný. Zrovna dneska byl na schůzce u Crayoly
a zítra má schůzku v NASA kvůli změnám názvů souhvězdí.
Víš, dokážu cítit život tvarů, barev,
zvuků, čísel a taky písmen. Nedávno jsem začal s písmeny.
Počkat, dám ti jeden příklad.
Víš, že písmeno Q je v abecedě moc brzy?
Jak to myslíš?
No, mělo by být až vzadu, vedle avantgardních písmen.
Vedle X, Y a Z. Q nikdy nechtělo být takhle vepředu.
Jenom si představ, jak se asi cítí.
Nádhera! Pěkné a jednoduché. Ještě jednou potlesk pro P.
Ale teď už přivítejme Q.
Všechna písmena v abecedě byla v pohodě.
Dokud nepřišlo na scénu Q.
Ahoj, já jsem Q.
Vy všichni chcípnete! Já netuším proč!
Naserte si.
Děkuju, díky. Další se jmenuje.
„Máš rozepnutý zip a péro ti trčí ven“.
Nikdo ho nechápe. Q prostě přišlo moc brzy.
No tak, vždyť jste mě šoupli mezi dva... normálňáky.
Promiň, ale přesně tak to je.
Koho to tam sakra máte? R.
Poslouchej, žerou ho.
Já nejsem takovej.
Proto jste mě měli dát pozdějc, až budou všichni ožralí.
- O tom jsme mluvili. - Já o tom nerozhoduju.
Fajn. Víš ty co? Celý to tady stojí za prd a ty taky.
Víš co? Mně se líbí bejt výstřední. Je mi to jedno.
Jenom si dělám prdel, kámo. No tak. Vždyť mě znáš, dej mi ještě šanci.
Ale Q bude vždycky Q.
Sociální jistota!
Ou, ty seš stará raketa!
V pohodě to ale není. Hlavně že máš hezký snění.
- Tohle je skvělý. Co to je? - Hej.
Hej, no tak.
Rád tě poznávám.
Já jsem O. Hele, víš, jaký je mezi námi dvěma rozdíl?
Jaký?
Tvoje malá nožka. Jednou o ni přijdeš.
- Ale pak budu... - Mnou.
Můj náhradník. Mám teď tolik výstupů.
Oranžový, orangutan, opylovat. V tom jsem i dvakrát.
Poslyš, mám toho moc. Potřeboval bych ruce navíc.
Zavolej mi, až přijdeš o tuhle práci, jo?
Jo, to umím taky.
Nikdo nechce to, co Q nabízí. Pro „divný“ práce není.
A tak si Q musel najít jinou cestu, aby měl z čeho zaplatit účty.
Zatímco ostatní písmena se topila v příležitostech.
...se stalo nejvýdělečnější souhláskou v celé abecedě.
F podepíše několikamilionový kontrakt.
Zařadí se tak na stejnou příčku jako celou Amerikou milované B.
A potom došlo na nejhorší. Z nejdivnějšího se stalo nejhustější.
Jsme W, X, Y a Z.
A nehrajeme podle pravidel města, nechceme bejt fér.
A Q opět ostrouhalo.
Něco takovýho jste nikdy předtím neviděli.
Nectíme pravidla, nestojíme v řadě...
Nespravedlnost postupně narůstala.
Až toho začalo být na Q moc.
Léta zůstával věrný sám sobě.
CBGB PŘEDSTAVUJE „Q“ S V
CBGB PŘEDSTAVUJE Q
Cítil se zaseknutý, ale rozhodl se osvobodit.
Sakra!
Dobře. Myslíte si, že některý oblíbený písmena
abecedy cítí vůči vám určitou nevraživost?
No, tak dalo by se říct, že písmeno G
se nám připletlo do zpráv.
- Haló? - Nazdar, O.
- To jsem já, Q. - Jenom bych tu rád něco objasnil.
Myslím si, že bez Q bysme tady vůbec nebyli.
Neznáme se osobně...
Z CHVÁLÍ Q
Jejich práce na mě měla velký vliv a můžu mluvit za nás za všechny.
Nikdo z nás by tady nebyl,
kdyby Q nebořilo hranice.
Abyste mi dobře rozuměli, nejde tady o slávu,
jen o neúnavnou snahu o autenticitu.
Q dalo všem divákům ochutnat nepohodlí, než to bylo hustý.
Q, jestli se na tohle díváš, jsem tvůj velkej fanda.
Jsi tam? Mluv. Haló?
Jdi do prdele.
Cítil jsi to?
Tohle cítíš, když se koukneš na Q?
- Tohle je to, co mě živí. - Zavolej mi, jestli ho chceš.
A pustíme se do toho.
Amino? Už jsme tady, už jsi doma!
Pardon. Díky a nashle.
Nemůžu na to přestat myslet.
Poprvé jsem to viděla před týdnem.
Bylo pozdě a já byla jedna z mála těch, co zůstali ve škole.
DÍVKY MIMO PROVOZ
Seděla jsem na záchodě
a přemýšlela nad všemi těmi čmáranicemi, které udělali kluci v kabince.
Všechny ty kresby penisů, klasická šikana.
A pak jsem to uviděla.
V rohu kabinky, jako by se schovával před svými kamarády,
penis s odvráceným pohledem.
Co to může znamenat?
Bylo to péro smutný?
Nebo ho psychicky drtilo očekávání mužnosti?
Nebo si prostě jen žilo svým životem?
Nemohla jsem volání o pomoc ignorovat. Musela jsem zjistit, kdo to nakreslil.
Že by jeden z gayů?
Ne. Gayové nekreslí ptáky, ale oči.
S obřími svůdnými řasami.
Promiň.
Jak je, Ricku?
Na pánských záchodech,
nenakreslil jsi penis, který odvrací pohled?
Asi takhle?
Proč máš fialový tričko?
To je holčičí barva. Nemáš to co nosit.
Přestaň.
Jen mu říkám, že tohle nosit nemá.
- A proč ne? - Krávo.
Tak fajn, budeš po škole.
Tolik šikany.
MICHAEL SEZNAM SLOV
Michaele? Michaele, počkej.
PO ŠKOLE
To jsi maloval ty?
Jo. Protože jsem chlap. Krávo.
Michaele.
Proč ten penis vypadá zrovna takhle?
Někdy si říkám,
já nevím. Jsem kluk,
ale určitý věci dělat nemůžu.
Takže když pak vidím, jak někdo třeba nosí fialovou,
tak mě to naštve.
Takže do nich valím, aby si to uvědomili.
Myslíte si, že jsem idiot,
ale já se tak chovám schválně, abyste mě tak viděla.
Ve skutečnosti mě nikdo nezná.
Slečno Robertsová, jsem v pasti.
Sakra, vždyť jste vdaná!
Jste tak nadržená, to vám teda povím.
- Co je to? - He?
- Od čeho jsou ty klíče? - Ou.
Večer, když jsem byl venku s klukama, byly pověšený na plotě.
Jako fakt?
Jo, visely tam, jako kdyby je měl někdo najít.
- Aby se někam dostal? - Jo.
A teď se nikam nedostane.
Tady je napsáno: „Gracias, mama“.
Takže, nejspíš nějaká žena, kterou vůbec neznáš,
zůstala někde zamknutá.
Ty seš na mě naštvaná?
Ne. Nejsem, jenom jsem...
Jenom jsem zmatená.
Takže už i moje holka mě nesnáší.
Nedostal jsem to povýšení. Haló!
Prostě jsem chtěl upustit páru s klukama.
Musel jsem prosit, aby se mnou někam šli, protože nejsem Jared.
Když Jared napíše, aby se šlo ven, můžou se zbláznit.
Já jsem jim jen pro smích.
A když se konečně trošku pobavím, ještě takovým vtípkem,
hned mi to dáš sežrat.
Chceš se dívat na Opravdové Newyorské ženy?
Fakt ne?
Počkat.
Dáš mi jednu?
Jo, ale musíš mi to vrátit,
patří to jednomu vědci.
SADA ANALÝZY SNŮ
Říká se, že odpovědi na naše problémy
se skrývají ve snech.
Julio? Pořád se válíš?
Ne, neválím se, to je dost nevhodný, abys věděl.
Vezmi si gumovou kačenku, je čas dát si sprchu.
Na co?
Někdy mám pocit, jako bych tě ani neznal.
Čau, čau, ahoj.
Pořád dokola se mi zdává jeden stejný sen.
Jak reagovat, když se před vámi pláče.
Jsem v takovým pokoji
a na hlavě mám takovou dlouhou, kuželovitou čepici.
Oblečení mám z hedvábí nebo možná s příměsí bavlny, ale to je jedno.
Sedím na takovým divným zařízení.
Je to dobře vymyšlený,
protože si díky tomu můžu číst, aniž bych musel otáčet stránky.
Víš, jak to otravuje, když nahrávám, co se mi zdálo,
- a ty něco posloucháš? - Nekřič na mě.
Promiň, nechtěl jsem křičet.
Takže to zařízení mi umožňuje přečíst celou knihu,
aniž bych musel otáčet stránky.
Ale potom mi začne být teplo,
tak vstanu a chci otevřít okno.
Přijdu k tomu oknu, ale to nikam nevede.
Tak jdu k dalšímu oknu, otevřu ho.
A je to to samý.
A potom zase.
Zkusím další okno a zase.
Tak zkusím dveře a ty taky nikam nevedou.
Nakonec uvidím dveře na druhé straně místnosti.
A ty vedou ven.
Venku sněží.
A všichni lidi na sobě mají uniformy,
nezajímavý černočerný bundy.
Je jasný, že pokud půjdu ven,
taky tu bundu musím mít, aby mi bylo teplo.
A potom ji uvidím.
Černá bunda s mým jménem.
Volá na mě: „Pojď a obleč si mě.“
Vrátím se do pokoje, vyděšený,
ale ten pokoj se začne zmenšovat. Pokouším se utéct,
ale nemůžu kvůli tomu krásnému klobouku.
Takže se snažím najít nějakou cestu, jak z toho ven. Jak to udělat?
A pak se vzbudím. Konec snu.
- Přišel další. - Další co, Bibo?
Dej to k těm ostatním. To nebude urgent.
Je od tvého... Domácího.
- Ty čteš moji poštu? - Rentgenovým viděním.
Neotevřel jsem to. Není to zločin. Je to moc důležité.
Nepřipadá ti to znamínko větší? Mně docela jo.
Já to moc neřešil, ale Chester mi říkal:
„Měl by sis s tím zajít na kontrolu.“
Mám si to nechat zkontrolovat?
Ne, teda, pokud se ti to nezdá, tak by sis s tím měl zajít.
Měl bys vidět jejich obličej.
Úplně jim z toho spadla brada na zem.
Píše ti, že se máš vystěhovat.
Budova se bude přestavovat na kavárnu a rezidence.
Skočím s tím k doktorovi.
Julio, potřebuješ nový byt.
A abys ho dostal, musíš mít důkaz existence.
Ne, nemůžu teď myslet na nový byt, protože jsem nemocný.
Ne, Julio, nepropadej se do svých myšlenek.
Vrať se a začni čelit skutečným problémům.
Myslím, že se zvětšilo, zvětšilo se. Určitě se zvětšilo.
Jo... Bože, to bude problém.
Překlad Karolína Zbořilová