Meistä oli outoa, että leluja tehtiin jo helmikuussa.
Mietimme, että mistä lähtien leluja on tehty helmikuussa.
Jouluahan vietettiin juuri.
Se oli outoa,
mutta sitten ymmärsimme, mitä olimme tekemässä.
Ja mikä se oli?
Vastalause. Epäolennaista. -Hylätty.
Se oli lelu.
Se oli...
Anteeksi.
Se oli seksilelu.
Kertoisitteko nimenne?
Muori. -Koko nimenne.
Joulumuori.
TODISTAJA
Miten kuvailisitte suhdettanne kantajaan?
Hän on tonttu. Hän on yksi mieheni tontuista.
Tonttu, tontuista...
En tiedä. Anteeksi. Hän on yksi monista.
Anteeksi. -Ei mitään hätää.
Minua hermostuttaa vähän.
Viihdyn enemmän taustajoukoissa.
Ei se mitään.
Tunnetteko Dodon?
Kyllä.
Olemme kaikki perhettä.
Tai niin ainakin luulin.
Hän ja muut tulivat luoksemme illallisille,
illanistujaisiin, joulujuhliin.
Yhdessä näistä juhlista Dodo löysi lahjan,
jonka hän oli valmistanut pyynnöstä.
Penisvyön.
Hän väittää, että se oli kotonanne henkilökohtaisessa käytössä.
Tontut tekevät lahjat. Mieheni kuljettaa lahjat.
Lelut ovat hänen vastuullaan.
On meidän vastuullamme,
mitä tulee kaikkiin lahjoihin,
että varmistamme niiden laadun ja testaamme ne itse.
Testasin sitä ilomielin Joulupukin kanssa.
Anteeksi.
Taustajoukkojen tyttö.
Ei hätää.
Dodo väittää, että tontut joutuvat työskentelemään palkatta.
Ei palkatta.
Rakkaudesta jouluun.
Voitteko kertoa meille, mitä Dodo sanoi kerran juhlissa?
Hän sanoi,
ja hän oli silloin hiprakassa, muistetaan se.
Hänelle totisesti maistuu toti.
Hän sanoi:
"Herraisä, minä vihaan joulua."
Olin murheen murtama. En ole vieläkään toipunut.
Siksi hän on aloittanut tämän oikeustaistelun.
Hän inhoaa joulua. Etkö vihaakin?
Kerro totuus.
En pidä tuosta Dodosta.
Hän haluaa lopettaa joulun, taivaan tähden.
Oletko kiinnostunut kehottomuuspalveluista?
Kyllä. -Haluat päästä eroon kehostasi.
Kyllä haluan.
Hienoa. Anna kun kerron hieman meistä.
Yhtiömme on erikoistunut mielen päivityspalveluihin.
Monet eri virastot ovat hyväksyneet toimintamme.
Kuten elintarvike- ja lääkevirastoko? -Ei. Odota.
Anna minun puhua loppuun.
Kehottomuuspalvelumme voi vapauttaa sinut kehollisista vaivoista -
ja epämukavuuksista.
"Vasta nyt ilman kehoa tunnen olevani oma itseni."
Jonathan R., Brooklyn.
Voin lukea itsekin. -"Palvelu oli nopeaa ja sujuvaa.
Voin paremmin kuin vuosiin." Sam K., Manhattan.
Voitteko antaa vaihtorahaa kaksikymppisestä?
Ostin juuri dumplingeja.
Autamme juuri sinunlaisiasi ihmisiä -
pääsemään eroon kehon aiheuttamasta taakasta.
Sen jälkeen leijuu.
Tässä sanotaan, että sinulla on ihosairaus.
Niin, olen itseasiassa hieman huolissani tästä.
Anteeksi.
Näyttää pahalta,
mutta ei syytä huoleen.
Sinun ei tarvitse murehtia mistään. Ei edes asunnon saamisesta,
koska sinulla ei ole kehoa.
Leijailet vain ympäriinsä.
Kuin aave? -Puhun loppuun.
Leijailet ympäriinsä kuin vapautettu mieli.
Tunnetko koskaan nälkää -
tai syömisen jälkeen oloasi turvonneeksi?
Toki, kyllä.
Juuri niin.
Et tunne enää, jos lataamme sinut.
Minun täytyy vastata tähän.
Niin.
Kyllä, soitit pankkiin.
Minulle soitettiin,
että tilini on vaarassa. -Voitko jatkaa tästä?
Enhän minä tiedä...
Kaikki löytyy esitteestä.
Okei.
No niin. -Tarvitsen koko nimesi -
ja tilinumeron. -Selvä.
Saat tämän tarjoushintaan -
999 dollarilla kuukaudessa,
koska olet -
etuasiakkaamme.
Sepä kiva. Kuinka pitkään?
Sanoinhan. Soititte pankkiin.
Aloitetaan 10 vuodella.
Jos lakkaan maksamasta, palaanko vain kehooni?
Ei. Et voi. Se ei onnistu.
TÄMÄ EI OLE OVI
Anteeksi. Yritän siis kysyä,
että jos lataan tajuntani eetteriin -
ja minusta tulee pieni valo maksua vastaan,
jos lakkaan maksamasta,
mihin tajuntani -
menee?
Ai, se on sinun ja pastorisi murhe. Me emme liity siihen.
Päästäksesi mukaan -
tarvitsemme vain luottokorttisi -
kirjataksemme sen tiedostoosi ja sitten -
kopion olemassaolotodistuksestasi.
Ei minulla... Hetkinen.
Minun pitää todistaa olemassaoloni, jotta voin lakata olemasta.
Se käy nopeasti.
Se vain luetaan. Siinä se.
Minulla ei ole sellaista, koska en halua.
Se on ongelma. -Mutta -
onko sinulla asuntoa? Miten saat lainaa?
Sitähän kysytään heti, kun astuu metroon.
Asuste, jota et tiennyt tarvitsevasi.
Kohta sitä tarvitaan äänestämiseen.
Lopeta se, mitä olet tekemässä, ja kuuntele tämä tärkeä viesti.
Pöntöt. Peruuta vähän.
On sydäntäsärkevää nähdä ne paljaina,
vähäpätöisinä,
värisemässä kylmässä niellessään päivittäistä moskaamme.
Siksi olen omistanut elämäni vessanpönttöjen vaatettamiseen.
Jokainen pönttö on kuin nainen, joka ansaitsee tulla puetuksi.
Siirry.
Kyllä, hänen lempijuhlansa on kiitospäivä.
Ja hän heräsi aikaisin leipomaan kahden ruman tyttärensä kanssa.
Hän haaveilee häämatkasta Havaijille miehen kanssa, jota ei tapaa.
Mitä helvettiä sinä teet?
Ei lehmityttöä.
Hän on yksityinen.
Ihmiset usein sanovat minulle:
"Yritin mennä nettisivuillesi, mutta en löytänyt nettikauppaa."
Minä vastaan: "Älä ole idiootti. Ei minulle ole nettikauppaa."
Tiedätte, että minulle pitää soittaa kotiin.
Minulta pitää pyytää konsultaatiota.
Sitten tulen kotiisi, kun sitä vähiten odotat,
mutta se sattuu minulle sopimaan.
Ja vietän hetken pönttösi kanssa.
Tunnen sen ihon.
Tunnen sen pulputuksen.
Kuulen sen pauhun.
Hän haluaa paljettisen istuimen.
Eikö se satu?
Kulta. -En halua istua paljettien päällä.
"Eikö se satu?" Olet idiootti.
Häntä ei haittaa olla toinen nainen.
Ja hänestä en ole vielä valmis puhumaan.
Aloin omistautua tälle asialle,
kun olin pieni tyttö.
Asuin yksin isoäidin kanssa, joten on selvää, että lapsuuteni oli loistava.
Vedä housut jalkaan, senkin iljettävä tyttö.
Elämäni on rankkaa, ja se on syytäsi.
Kaadan paskani sinun niskaasi.
Kiitos tuottajilleni muistelukohtauksen toteuttamisesta.
Okei, älkää tehkö numeroa. Menkää.
Pönttöjä pitää rakastaa.
Eivät ne ole pönttöjä omasta tahdostaan.
Ne pitää pukea, ja niiden pitää saada näyttää hyviltä.
Mutta älkää soitelko kysyäksenne, paljonko se maksaa. Onko selvä?
Varatkaa vain se helvetin konsultaatio.
Hyvää yötä.
Bibo avaa oven.
Ihosyöpä. Kuinka nopeasti tappaa?
KUINKA NOPEASTI IHOSYÖPÄ LEVIÄÄ...
Kiitos. Pidä vaihtorahat.
Entä tuo asunto?
Eikö?
Olen käynyt tuolla.
Se on liian pieni. Mutta tämä.
Entä tämä?
Bibo, älä liiku.
MELANOOMA VOI KASVAA NOPEASTI...
Havaitsen puhelun.
Kiitos, Bibo.
Niin. -Julio, voinko puhua kanssasi?
Nytkö?
Voimmeko puhua? -Ei, en puhunut sinulle.
Nyt on hyvä hetki minulle, ja haluan kertoa...
Se olen minä. -Julio.
Voinko... -Julio, huhuu.
Hei.
Oliko äitisi riisinkeitin vai imuri?
AngrySound.mp3.
Bibo.
Rauhoitu. Se oli ihmisvitsi.
Klubilta soitettiin. Heillä on tietoa osterista.
Jos se löytyy, pääsen tutkimuksiin heti.
Tarvitset asunnon. -En.
Minun pitää tietää, mistä on kyse.
Saan sen selville vain löytämällä osterin.
Julio, en jaksa tätä.
En voi päätyä syöksykierteeseen kanssasi.
Muistatko, kun collegessa luulit, että sinulla on sisäistä verenvuotoa,
koska syljessäsi oli verta?
Oikeasti et ollut langannut hampaitasi.
Miten se tähän liittyy? Miten se liittyy mihinkään?
Tämä ei ole sama asia. Ei yhtään niin kuin se lankaustapaus.
Tämä on juuri sellainen.
Teet näin aina.
Haloo. Vanesja.
Hei. Chase-pankkitilisi on vaarassa.
Voi ei.
En ole löytänyt kultaista osteriasi,
mutta saatan tietää, missä se on.
Oletko kuullut Foo Foo'sista? -En.
Se oli ensimmäinen ja ainoa hamsterien homoklubi New Yorkissa.
Foo Foo's oli kuin Studio 54 kohtaa Berghainin,
mutta homohamstereille.
Se oli ainoa paikka, joka oli vain niille.
Siellä ne saivat tanssia, mellastaa -
ja unohtaa ne yksitoikkoiset, loppumattomat juoksupyörät.
Siellä hamstereita näki fetissiasuissa,
hamsteripariskunnat etsivät kolmatta, ja ne katosivat pimeään huoneeseen.
Tai tappelivat siitä, kuka hukkasi kokaiinit.
Missä se on? -Helvetti! Olen niin tyhmä.
Hukkasitko kokkelit? -Älä nyt suutu.
Mistään ei ollut niin helppoa hankkia huumeita kuin Foo Foo'sin vessasta.
Missä se on? Missä pussi on?
Poikaystäväsi on kuulemma toksinen. Haluatko vehtailla?
Sain olla töissä narikassa. -Alex! Chica!
Voi että, hei!
Hauska nähdä!
Yksikö vain? -Niin, yksi.
Se tekee viisi dollaria. -Voi taivas.
Ostaisin lisää vaatteita tuohon hintaan.
Foo Foo'sin omisti herttainen Pompalino.
Hän nimesi klubin edesmenneen kumppaninsa mukaan,
joka oli kuollut armottoman 7-vuotiaan käsissä,
joka unohti ruokkia sitä.
Pompalinon uusi poikaystävä oli nuori ja janosi valtaa.
Cocolla oli suuria suunnitelmia klubin varalle.
Aletaan järjestää pohjattomia mimosabrunsseja.
Ei Foo Foo's ole sellainen paikka. -Tästä pitäisi tehdä ketju.
Avaamme lisää klubeja ja järjestämme brändien kanssa isoja tapahtumia.
Ota hitti. -Mitä isoja tapahtumia?
Sisäänpääsyn pitää olla kallis,
jotta asiakkailla on varmasti varaa drinkkeihin.
Kulta, se olisi fiksua. -Foo Foo arvosti perhettä.
Queer-yhteisöä. -Ota vielä.
En halua enempää kokaiinia. -Kutsutaan Queer Eyen Antoni.
Kutsutaan Anderson Cooper. Kutsutaan Spock.
Kuka Spock olikaan? -Hän on ihminen.
Mitä väliä. Ihmiset ovat siistejä. Ota vielä.
Foo Foo ei olisi pitänyt tästä. -Foo Foo on kuollut.
Enkä liittynyt siihen mitenkään, sanoivat poliisit mitä tahansa.
Aion tehdä klubista jotain suurta.
Foo Foo'sin tilalle tuli kauppa seuraavana päivänä.
Onpa surullista.
Joka tapauksessa hamsterien kauppa on DJ-lavan alapuolella.
Pikku osterisi on voinut pyöriä sinne.
APTEEKKILIIKE
AUKI
Seuraava asiakas. -Hei, moi.
Nimeni on Julio.
Satuittekohan löytämään pienen,
tai teidän kannaltanne suurehkon, kultaisen osterin?
Osterinko?
Niin, tai se on timanttikoristeltu korvakoru, joka on osterin muotoinen.
Hei, Chips.
Chips täällä.
Oletko nähnyt kultaista osteria?
Kyllä, voin auttaa. -Niinkö?
Asiakas sanoi eilen hukanneensa paitansa tänne.
Joten hain löytötavarat ja näin kuvailemasi esineen.
Kultainen osteri, eikö niin? -Niin.
Sitten asiakas sanoi, että tuo on puseroni.
Joten annoin sen hänelle. -Mitä?
Sinä vain annoit sen...
Ei sen väliä. Mikä hänen nimensä oli?
Missä hän on töissä?
Okei.
Miksi käytät tuota?
Koulussa ei saa olla puhelimia.
Minä en käy koulua täällä.
Miksi sitten olet täällä?
Odotan, että tunti päättyy, jotta voin huutaa hamsterille.
Älä anna hänen masentaa.
Ei tarvitse. En...
Piditkö koulusta? -En.
Mikset?
Koska se on kauhea, ahdistava ympäristö.
Pilkattiinko sinua?
Ei.
Johtuiko se homoudesta?
Ehkä se on kuin seuraus,
mutta ei. Minä...
En tiedä. Arvomaailmani oli erilainen.
Mitä tarkoitat?
Alkaa olla vähän kuin Oprahissa. En tiedä.
En pitänyt koulusta, koska se tuntui kilpailulta siitä,
kuka sopii parhaiten joukkoon.
Aloitin jo takamatkalta, enkä voinut saada muita kiinni,
vaikka olisin kuinka yrittänyt.
Perheeni peri paljon velkaa, kun isoisäni kuoli,
joten meidän piti muuttaa usein vältelläksemme velkojia.
Emme voineet omistaa mitään kivaa.
Muut oppilaat huomasivat erilaisuuden.
"Miksi teillä on tuollainen auto? Miksi vaatteesi ovat tuollaiset?"
Kunnes lopulta sanoin: "Arvatkaa mitä.
En halua sopia joukkoon. En halua samanlaisia tavaroita.
En halua syödä kuin te. En halua näyttää teiltä.
En halua ajatella kuin te."
Mitä, eikö minua kutsuttu juhliin?
Ne juhlat eivät voisi vähempää kiinnostaa.
En ole pyramidin pohjalla. En ole koko pyramidissa.
En ole häviämässä kisaa, idiootti. En osallistu siihen ollenkaan.
En edes katso kilpailua.
Olen vain tässä, aivan rauhassa ja rentona.
Olen poikkeus.
Olen erilainen. Olen oma itseni.
Olen poikkeus.
Joten en tarvitse olemassaolotodistusta.
Tarvitsen vain oman pikku seikkailuni.
Minusta kuulostaa, että tämä tehtäväsi,
tämä labyrintti, johon olet laittanut itsesi,
on keino harhauttaa itseäsi julmalta todellisuudelta.
Samoin kuin me muutkin,
sinäkin joudut uhraamaan osan siitä, mihin uskot.
Osan arvokkaasta ainutlaatuisuudestasi,
josta tuli haarniskasi järjestelmässä, joka satutti sinua.
Joudut pelaamaan jossain määrin sen sääntöjen mukaan -
selvitäksesi tässä maailmassa.
Tiedät, ettet ole sairas.
Sinua vain pelottaa kohdata se, että seinät kaatuvat päälle.
Mitä sitten, kun koepala on otettu?
Mitä sitten, kun se ei enää auta sinua kohtaamaan maailmaa?
Etsitkö uuden asian, millä harhaut...
Figaro.
Hei, miten menee? -Anna timantit tänne.
Anteeksi, mutta mitkä timantit?
En tiedä, mistä puhut.
Missä osteri on?
Puhutko puserostani? Okei.
Aivan. -Missä se on?
Se alkaa palata mieleeni. -Sepä kiva. Missä se on?
Kuules, olen vielä vähän tolaltani, koska melkein kuolin.
Kerro nyt vain, Figaro. -Okei, rauhoitu. Taivas.
Menetin timantit,
kun minulla oli läheltä piti -tilanne Helvetin aukon kanssa.
Siten nimitämme pönttöjä kulttuurissani.
Mikä tässä on ongelmana?
Varat siirretään Euroopasta.
Haloo.
Missä olet?
Olen yläkoulun vessassa etsimässä osteria.
Minulla on hyviä uutisia.
Sain juuri asiakkaan.
Striimauspalvelu Zappos.com.
He tekevät vain uusintaversioita ja he haluavat sinun -
sovittavan hammaskeijun tarinan.
Jotain kivaa koko perheelle. -Kerroin heille jo ideani.
Kuulin, että kaipaatte hauskaa,
koko perheen kesäelokuvaa, joka kertoo hammaskeijusta.
Saamanne pitää.
Ideani on tarina addiktiosta.
Näemme keijun yksin, värisemässä kylmissään, riutuneena,
varastamassa kolikoita isältään putkiasentajakeijulta.
He asuvat puussa,
mutta heidän maailmassaan se on kuin vuokra-asuntorakennus.
Myöhemmin saamme tietää, että hän varastaa -
rahoittaakseen addiktiotaan -
ihmisten hampaisiin, lasten hampaisiin.
Keiju kuolee lopussa.
Tuottaako tämä elokuva paljon rahaa?
Ei, mutta -
et ruvennut johtajaksi tehdäksesi rahaa.
Luulen, että he haluavat jotain iloisempaa.
Odota, pikku tähtöseni, joku soittaa.
Soitan taas pankista koskien vuodettuja valokuvia.
Sinäkö taas?
Aika jatkaa osterin etsimistä.
Hetkinen, minähän olen vesimies. Voin kysyä vedeltä.
Minä olen vesi.
Olen täällä, mutta myös siellä. Olen vesi. Huuhtoudun sinne.
Olen vesi. Puhdistan siellä.
Nesteytän kaikkialla.
Pöntöt pyörryttävät minua.
Mitä kysyitkään? Minun pitää sataa kohta.
Niin, osterisi.
Tunsin sen menevän alas kurkustani.
Koko olemukseni läpi -
ja lopulta mereeni.
Hei.
Olen odottanut neljä tuntia.
Laitan teidät jonoon. -Älä jumalauta laita...
Vihaan halloweenia.
En viitsi edes aloittaa.
Niiden ällöttävien lasten näkeminen -
tekopyrstöissään.
Haloo. Aikamoista omimista.
Niinpä, en halua nähdä tylsien lenkkareiden -
pilkistävän vihreän hameen alta.
Koska sehän se on. Se on hame.
Se ei ole pyrstö, muija.
Jos sitoudut tyyliin, niin tee se kunnolla.
Ja raahaudu pyrstösi kanssa ovelta ovelle.
Niin, tai tee kivi paperimassasta -
ja laita vanhemmat kärräämään itseäsi ympäriinsä.
Tuo on hyvä idea.
Nerokasta.
Alammeko tehdä niitä? -Joo, teen nettisivut.
Voin suunnitella logon heti.
Pitää valmistaa tuote ensin.
Tässä sitä taas mennään.
Kannattaako mennä asioiden edelle?
Siksi et saa ikinä mitään tehtyä.
Olenko liian kärkäs?
Et, patistat minua, koska olet hyvä ystävä.
Olet todella hyvä ystävä.
Terapeuttini sanoo, ettei minun pitäisi juoda.
Minunkin terapeuttini sanoo, ettei sinun pitäisi.
Ole hiljaa.
Vanesja. Olen Vanesja.
Hei. Tilisi on vaarassa.
Soitan pankista.
Olen pankista. -Riittää jo.
Kuka tekee tällaista?
Haloo.
Hei.
Oscar, 42, Brooklyn, New York.
Kerron nyt uneni analyysia varten.
Taustatiedoksi sen verran,
että siskoni ja minä pyöritämme nettikahvilaa.
Minä pääasiassa. Siskoni on nyt -
kiireinen uusien hankkeiden kanssa.
Meillä on huomattavasti velkaa.
Viime kesänä löysin isäni.
Hän oli tajuton.
Kuulin helleaaltovaroituksen radiosta,
joten soitin luonnollisesti ambulanssin.
Päivystyksessä lääkäri sanoi isäni olleen vain nokosilla.
Saimme kuitenkin laskun ambulanssikyydistä.
Vaikka asumme korttelin päässä sairaalasta -
ja suurin osa 45 minuutin matkasta meni parkkipaikan etsimiseen.
Joka tapauksessa -
meillä on nyt paljon velkaa, joten Vickyllä on sivubisneksiä.
Hän pyörittää yritysketjua, jossa luovutaan kehoista.
Hän myy Cliniquen tuotteita ja soittaa huijauspuheluja.
Samaan aikaan kun minä pyöritän nettikahvilaa,
joka ei tuota paljonkaan.
Omalta koneeltani -
näen kaikkien asiakkaiden näytöt.
Pääasiassa he lukevat sähköpostejaan, maksavat laskujaan, pelaavat pelejä.
Mutta tarkkailen siltä varalta, että joku katsoo pornoa -
tai tekee jotain riskialtista.
Tässä kohtaa uneni tulee kuvioihin.
Unessani olin töissä. Istuin pöytäni ääressä tekemässä töitä.
Mutta tällä kertaa näin koneeltani,
että Vicky katselee nahkatakkia.
Takissa oli vetoketju. Sellainen vetoketju, joka ei toimi.
Ja minä olin se vetoketju.
Kaikissa arvioissa sanottiin:
"Älä osta."
"Vetoketju ei aukea, se on vain koriste."
Ja minä mietin,
että vaikka olen vetoketju, eihän se tarkoita, että olen -
toimiva.
Soitit Unitulkinnan ympärivuorokautiseen palvelunumeroon.
Unianalyysisi ei ole vielä valmis. Yritä myöhemmin uudelleen.
999 DOLLARIA KUUKAUDESSA + OLEMASSAOLOTODISTUS
Huomaan raskaita ajatuksia.
Mikä on, tähtöseni?
Minulta ei oteta koepalaa, koska en löydä osteria.
En voi edes ladata itseäni,
koska jopa he vaativat olemassaolotodistuksen.
Olemassaolotodistus.
Voi ei.
Se on uusi henkilöllisyystodistus viidellä dollarilla kuukaudessa.
Se yhdistää kaikki tunnistautumisen muodot.
Bibo, onko sinussa Alexa? -Nöyryyttävää.
Tästä on hyötyä.
Transsukupuolisuus avaa isot markkinat.
...hallituksen päätöksellä -
se vaaditaan baareissa, lentokentillä, asuntoihin, lainoihin,
vuoden loppuun mennessä.
Tarkistuslaitteet -
asennetaan tässä kuussa julkisen liikenteen kulkuvälineisiin.
Todistusta varten pitää todentaa hyvät luottotiedot ja työhistoria.
Tai voit olla poikkeus.
Poikkeus. Kyllä, se olen minä.
Ollaksesi poikkeus -
sinun täytyy todentaa olevasi uskomaton lahjakkuus.
Kuten valtavirtakuuluisuus,
jonka kaikki tuntevat, kuten Beyoncé tai kätyrit.
Tiedän homman, joka voi auttaa sinua tuossa.
Jos teet sen,
lupaa minulle, että käytät sitä asunnon hankkimiseen.
Etkä lataa itseäsi.
Mutta entä luomi? -Minulla on kontakteja.
Siitä voidaan ottaa koepala osana performanssia.
Okei. Mikä se homma on? Teen sen.
Teen sen, kunhan en joudu alentumaan -
tekemään jotain kamalalle järjestelmälle.
Mikä tahansa se homma on, otan sen.
Se on luottokorttimainos. -En tee sitä.
Sen kohderyhmää ovat nuoret ja sen nimi on Cha-Ching.
Sinulla pitää olla sateenkaaripuku.
Ja sombrero. -Voi taivas.
Ja marakassit.
Nimeni on Tito. Voidaanko naida? -Hei.
Kaksi tequilasodaa, vodka karpalomehulla ja seltzer.
Kaikki eri piikkiin. Kiitos. -Kukaan ei tanssi kanssani.
Helvetin hyvää syntymäpäivää. Minulla on niin helvetin hauskaa.
Olen liian vanha tähän. Ei olisi pitänyt tulla.
Tekstitys: Niina Kinnunen