Bilo nam je čudno što pravimo igračke u februaru.
Pomislili smo: „Igračke u februaru?”
„Otkad?”
Božićni praznici su se nedavno završili.
Bilo je čudno, ali...
onda smo shvatili šta pravimo.
Šta to?
Prigovor! Relevantnost? -Odbačen.
Igračku.
Bila je to...
Oprostite.
Bila je to seks-igračka.
FANTAZME
Molim vas, navedite prezime.
Mraz. -Ime?
Gđa.
SVEDOK SUPRUGA G. MRAZA
Kako biste opisali svoj odnos sa tužiocem?
On je vilenjak. Jedan od vilenjaka mog muža.
Vilenjak? Vilenjaka...
Ne znam. Izvinite. On je jedan od mnogih.
Izvinite. -U redu je.
Malo sam nervozna.
Ja sam više devojka iz pozadine.
U redu je.
Da li poznajete Dodoa?
Da.
Mi smo svi porodica.
To sam bar ja mislila, ako mene pitate.
On i ostali su dolazili na večeru,
na zabave, božićne zabave.
Na jednoj od tih zabava Dodo je našao poklon
koji mu je bilo naređeno da napravi.
Nakitnjak.
Tvrdi da je bio u vašem domu za ličnu upotrebu.
Vilenjaci prave igračke. Moj muž ih isporučuje.
Igračke su njegova odgovornost.
A naša je odgovornost,
kao i sa svim poklonima,
da jamčimo za kvalitet i da ih lično testiramo.
Ja sam ga rado testirala na Dedi za Božić.
Izvinite.
Devojka iz pozadine.
U redu je.
Dodo tvrdi da vilenjake terate da rade besplatno.
Ne besplatno, ne.
Iz ljubavi prema Božiću.
Možete li da podelite sa nama šta je Dodo rekao na jednoj od tih zabava?
Rekao je,
mada priznajem, bio je cvrcnut.
Taj baš ume da popije mnogo likera od jaja.
Rekao je:
„Bože, mrzim Božić.”
Bila sam skrhana. Još nisam dobro.
NJU SOLUŠENS D.O.O.
Mislim da je zato postao borac za socijalnu pravdu.
On mrzi Božić. Zar ne?
Reci mu istinu.
Ne sviđa mi se taj Dodo.
Želi da otkaže Božić, zaboga.
Dobro, dakle zanima te telesna usluga?
Da. -Želiš da se otarasiš svog tela?
Voleo bih da ga se otarasim, da.
Sjajno. Da ti ispričam nešto malo o nama.
Specijalnost Nju Solušensa D.O.O. jeste nadogradnja uma...
...i mi posedujemo sertifikate zvaničnih agencija širom države.
Naša bes... -Izvinite, kao FDA?
Ne, naš... Čekaj.
Pusti da završim. -Izvinite.
Naša bestelesna usluga može vas osloboditi svakodnevnih telesnih boljki,
i neugodnosti.
ISKUSTVA KORISNIKA
„Bez tela, nikad se nisam osećao više nalik sebi.”
Džonatan R. Bruklin.
Mogu da pročitam. -„Usluga je bila brza i laka.”
„Godinama se nisam tako dobro osećao.” Sem K. Menhetn.
Imaš li da mi rasitniš 20?
Uzeo sam neke knedlice.
Mi smo tu da pomognemo ljudima poput tebe
da se otarase tereta u vidu tela.
UTICAJ PUTOVANJA
Samo lebdiš naokolo.
Ovde piše da se boriš sa kožnim oboljenjem.
Da. U stvari, malo me brine ovo.
Žao mi je.
Zaista je gadno,
ali ne moraš da brineš o tome.
Ne moraš da brineš ni o čemu.
Čak ni o tome kako ćeš naći stan
jer nećeš imati telo.
Samo ćeš lebdeti naokolo.
Kao duh? -Pusti da završim.
Plutaćeš naokolo kao oslobođeni um.
Da li ikad, kao, ogladniš,
ili... da li si nakon jela, onako, naduven?
Naravno, da. Da.
Vidiš?
To se ne bi dešavalo da te otpremimo.
Hej, moram da se javim.
Halo?
Da, ovo je prava banka.
Hej. -Dobio sam poziv, kažu
da mi je štedni račun ugrožen. -Možeš li ovo?
Ne znam šta...
Sve je u brošuri.
Da. Halo? -Dobro.
Da. -Da. Samo mi treba puno ime,
i broj računa. -Važi.
Sad, nudimo vam promotivnu naknadu
od 999 dolara mesečno,
zato što ste vi...
preferirani klijent.
Lepo.
Koliko dugo?
Rekoh vam. Ovo je prava banka.
Obaveza je na prvih 10 godina.
Ako prestanem da plaćam, mogu li se vratiti u svoje telo?
Ne. ne. Ne možete. -Da...
Ne možete.
NISU VRATA
Izvinite. Valjda sam hteo da pitam,
ako otpremim svoju svest u etar
i uz naknadu postanem to malo svetlo,
ako prestanem da plaćam tu naknadu,
gde će moja svest...
da ode?
To je između vas i vašeg pastora. Mi to ne radimo.
Da biste se prijavili,
samo nam treba vaša kreditna kartica
da je stavimo u karton i onda...
kopija vaše potvrde o životu.
Nemam...Čekajte, izvinite.
Treba mi dokaz da postojim da bih mogao da prestanem da postojim.
Biće brzo. Samo ćemo provući.
Treba vam samo potvrda. To je sve.
Nemam je, jer je ne želim.
To je... problem. -Čekajte, dakle...
Kako imate stan? Kako uzimate kredit?
Tražiće vam je čim uđete u podzemnu.
To je dodatak za koji dosad niste ni znali da vam treba.
Čujem da će trebati i za glasanje.
Prestanite sa onim što radite i počujte ovu važnu poruku.
Toaleti. Kreni. Idi nazad.
Srce mi se slama kad ih vidim gole,
ponižene,
kako drhte na hladnoći dok gutaju našu svakodnevnu prljavštinu.
Zato sam posvetila život kreiranju toaletnih haljina.
Vidite, svaki toalet je žensko. A ona treba da se obuče.
Kreni.
Da, njen omiljeni praznik je Dan zahvalnosti. Sa ćurkom.
A ona? Ona se probudila rano da mesi hleb sa svoje dve ružne kćeri.
Sanjari o medenom mesecu na Havajima sa muškarcem kog nikad neće upoznati.
Šta to radiš, dođavola?
Nemoj kaubojku!
Ona je privatna.
Ljudi me uvek pitaju:
„Deniz, išla sam na tvoj veb-sajt, ali nisam našla internet prodavnicu.”
A ja kažem: „Ne budi idiot. Nemam internet prodavnicu.”
„Znate to. Morate da me zovete lično kod kuće.”
I treba da tražite konsultacije.
Onda ću ja da dođem kod vas kad to najmanje očekujete,
ali kad je meni zgodno.
I ostaću nasamo sa vašom ve-ce šoljom.
Osetiću joj kožu.
Osetiću kako grgolji.
Čuću njenu riku.
Želi dasku sa šljokicama.
Zar to neće boleti?
Dušo. -Ne želim da sedim na šljokicama.
„Zar to neće boleti?” Ti si idiot.
Ovoj ne smeta da bude druga žena.
A ona, nisam još spremna da pričam o tome.
Moja posvećenost ovom cilju počela je
kad sam bila mala devojčica.
Živim sama sa bakom, pa znate da mi je detinjstvo bilo odlično.
Diži pantalone, podla, podla devojčice!
Moj život je težak, a za sve si ti kriva.
Sva svoja sranja na tebe istovaram.
Hvala mojim producentima što su omogućili taj flešbek.
Dobro. Ne pravite čitavu predstavu od toga.
Samo idite.
Ve-ce šoljama treba ljubav.
Ve-ce šolje nisu tražile da budu ve-ce šolje.
Ve-ce šolje treba da budu obučene i da dobro izgledaju.
Ali molim vas, nemojte da zovete ovamo i da pitate: „Koliko košta?” Dobro?
Samo zakažite jebenu konsultaciju.
Laku noć.
Bibo će otvoriti vrata.
„Rak kože. Za koliko vremena ubija?”
KOLIKO BRZO SE RAK KOŽE ŠIRI?
Hvala, gospodine. Zadržite kusur.
A šta kažeš na ovaj stan?
Ne?
Bila sam tamo.
Ne, premali je. Ali ovaj...
Šta kažeš na ovaj?
Bibo, ne pomeraj se.
„MELANOM EKSTREMNO BRZO RASTE”
Detektujem dolazni poziv.
Hvala, Bibo.
Halo? -Hulio, mogu li da razgovaram s tobom?
Sad?
Možemo li da pričamo? -Ne, izvini, ne, ne ti.
Sad je dobar trenutak za mene, i moram ti reći...
Da, ja sam. -Hulio.
Mogu li... -Hulio, hej.
Halo? -Halo.
Nego, je l' ti majka bila aparat za kuvanje pirinča ili usisivač?
LjutitZvuk.mp3 .
Bibo.
Opusti se, to je ljudska šala.
Zvali su iz restorana. Imaju trag o ostrigi.
Ako je nađu, mogu danas da zakažem biopsiju.
Tebi treba stan. -Ne.
Meni treba da znam s čim imam posla.
A to ću znati samo ako nađem ostrigu.
Hulio, ne mogu ja ovo.
Ne mogu da izgubim kontrolu s tobom.
Seti se kad smo bili na koledžu, pa si mislio
da imaš unutrašnje krvarenje zato što si pljuvao krv,
a u stvari samo nisi čistio zube koncem?
Ne znam zašto to pominješ.
Ne znam kakve to veze ima s bilo čim.
To nije nimalo nalik tome. Nimalo ne liči na čišćenje zuba koncem.
To je isto to.
Uvek to radiš.
Halo? Vanesa?
Zdravo. Vaš račun u banci Čejs je ugrožen.
O, ne.
Dobro, nisam našla tvoju malu zlatnu ostrigu,
ali mislim da znam gde bi mogla da bude.
Da li si čuo za „Kod Fu Fua?”
Ne.
Bio je to prvi i jedini klub za kvir hrčke
u gradu Njujorku.
„Kod Fu Fua” je bio spoj „Studija 54” i „Berghajna”,
ali za gej hrčke.
Bilo je to jedino mesto samo za njih,
gde su mogli da uđu, plešu, budu nevaljali,
i da zaborave na dosadni, beskrajni krug svog točka za vežbanje.
„Kod Fu Fua”, videli biste hrčke u fetiš-odeći,
hrčke u paru koji očijukaju sa nekim trećim i nestaju u mračnoj sobi,
ili se svađaju zato što je nekom ispao kokain.
Gde je? -Jebi ga! Tako sam glup!
Dušo, je l' ti ispao kokain? -Nemoj da se ljutiš.
Nigde se ne može lakše doći do droge nego u kupatilu „Kod Fu Fua”.
Gde je? Gde je kesica?
Čujem da ti je dečko toksičan. Da se vaćariš sa mnom?
Puštaju me da radim na garderobi. -Aleks! Čika!
Bože, zdravo!
Tako mi je drago što te vidim!
Samo jedan? -Da, jedan predmet.
Pet dolara. -Bože!
Mogu da kupim više predmeta
za toliko novca.
Vlasnik „Kod Fu Fua” bio je slatki stari kvin po imenu Pompalino.
Dao je ime klubu po svom pokojnom partneru, Fu Fuu,
koji je umro od ruke nemilosrdnog sedmogodišnjaka
koji je zaboravio da ga hrani.
Njegov novi dečko, mlad i željan moći,
zvao se Koko i imao je velike planove za klub.
Treba danju da pravimo brančeve. Sa neograničenom mimozom.
Dušo, to nije „Kod Fu Fua”. -Treba da napravimo lanac.
Otvorićemo još klubova i sa brendovima praviti velike sponzorisane događaje.
Uradi bong. -Sponzorisane događaje?
Treba naplatiti visoku cenu ulaza
da znamo da će hrčci moći da priušte pića.
Daj, dušo. To je pametno. -Dušo, Fu Fu je bio za porodicu.
Kvir porodicu. -Treba da uradiš bong.
Dušo, ne želim više kokaina. -Treba da pozovemo Antonija iz „Kvir aja.”
Treba da zovemo Andersona Kupera. Treba da zovemo Spoka.
Koji je od njih Spok? -Dušo, on je čovek.
Koga je briga? Ljudi su kul. Uradi bong.
Dušo, Fu Fuu se to ne bi svidelo. -Fu Fu je mrtav.
Ja nisam imao ništa s tim, šta god da kaže policija.
I ja ću ovo mesto preneti na sledeći nivo.
„Kod Fu Fua” se sutradan pretvorio u CVS.
To je tako tužno.
U svakom slučaju, CVS za hrčke je
ispod kabine za di-džeja.
Mislim da se tvoja mala ostriga mogla tamo otkotrljati.
CVS APOTEKA
OTVORENO
Sledeći gost? -Zdravo, ćao, ćao!
Zovem se Hulio.
Dobro, pitam se da li ste možda našli malu,
dobro, malu za mene, popriličnu za vas, zlatnu ostrigu optočenu dijamantima?
Ostrigu?
Da, pa to je minđuša u obliku ostrige sa dijamantima.
Dobro. Hej, Čipse.
Da, ovde Čips.
Jesi li video zlatnu ostrigu sa dijamantima?
Da, mogu ti pomoći. -Da?
Dobro, jedan kupac je
juče došao i rekao da je izgubio džemper.
Ja sam doneo izgubljene stvari i on je video upravo to što opisuješ.
Zlatnu ostrigu? -Da.
Da. A onda je kupac rekao: „O da, to je moj džemper.”
I ja sam mu ga dao. -Šta?
Samo si ga dao...
Nema veze. Kako se on zove?
I gde radi?
Dobro.
Zašto to nosiš?
RAZUMEVANJE RAZLIČITOSTI DRUGARSTVO
Ne smete imati telefone u školi.
Ja...
Ja ne idem ovde u školu.
Zašto si onda ovde?
Zato što čekam da se završi čas da mogu da vičem na hrčka.
Nemoj da te on dotiče.
Ovaj, ne treba...
Da li si voleo školu? -Ne.
Zašto?
Zato što je to užasno, ugnjetavačko okruženje.
Da li su te deca ismevala?
Ne.
Zato što si gej?
To je možda kao simptom,
ali ne. Ja...
Ne znam. Samo su mi drugačiji prioriteti.
Kako to misliš?
Evo male Opre. Ne znam.
Nisam voleo školu zato što je delovala kao takmičenje
da se vidi ko će se bolje uklopiti.
Ja sam počeo sa deficitom i nikad nisam mogao da ih sustignem,
koliko god se trudio.
Vidiš, moja porodica je nasledila velik dug kad mi je deda umro,
pa smo morali da se selimo samo da bismo izbegli izvršitelje,
i nismo mogli imati lepe stvari.
Deca u školi nanjušila su da nešto nije u redu.
„Zašto tvoj auto izgleda tako? Zašto ti odeća izgleda tako?”
Dok na kraju nisam rekao: „Znate šta? Vic je na vaš račun.
Ne želim da se uklopim. Ne želim ono što vi imate.
Ne želim da jedem kao vi. Ne želim da izgledam kao vi.
Ne želim da razmišljam kao vi.”
Šta, nisam pozvan na žurku?
Ta žurka mi nije ni na radaru.
Nisam na dnu piramide. Ja nisam u piramidi.
Ja ne gubim trku, idiote. Ja uopšte i ne trčim.
Ja čak i ne gledam trku!
Ovde sam, vrlo opušten i veoma spokojan.
Ja sam izuzetak.
Drugačiji sam. Ja sam nešto svoje.
Ja sam... izuzetak.
Dakle, ne, ne treba mi potvrda o životu.
Treba mi moja sopstvena mala potraga.
Meni cela ta tvoja potraga, ceo taj....
lavirint u koji si sebe stavio,
sve je to tu da ti skrene misli od surove istine da,
kao i svi mi,
moraš da žrtvuješ deo onoga u šta veruješ,
deo svoje dragocene individualnosti
koja je postala tvoj oklop da preživiš u sistemu koji te povređuje.
Moraćeš do izvesne mere da igraš po njegovim pravilima
kako bi nastavio da preživljavaš u ovom svetu.
Mislim, ti znaš da nisi bolestan.
Samo se plašiš da se suočiš s činjenicom da se zidovi obrušavaju.
Ali šta će biti nakon biopsije?
Šta će biti kad više ne budeš imao ovo da se suočiš sa svetom?
Naći ćeš neku drugu stvar da ti skrene...
MATEMATIKA
Figaro?
Da, da. Šta ima? -Predaj dijamante.
Da, izvini. Dijamante?
Ne znam o čemu ti to.
Gde je ostriga?
Misliš na moj džemper? Dobro.
To je... Da. da. -Važi. Gde je?
Dobro, upravo mi se vraća. -Lepo. Gde je?
Čujte, gospodine, još uvek sam uzrujan zbog bliskog susreta sa smrću.
Samo reci, Figaro. -Dobro, opusti se. Dobro.
Izgubio sam dijamante
nakon bliskog susreta sa Ustima Pakla.
Tako mi zovemo ve-ce šolje u mojoj kulturi.
U čemu je problem?
Sredstva će se prebaciti iz Evrope.
Halo?
Gde si?
U školskom toaletu, tražim ostrigu.
Imam uzbudljive vesti.
Upravo sam našla klijenta.
Striming servis „Zappos.com ”
Oni sad rade samo rimejkove i žele da ti
prilagodiš Vilu Zubić.
Nešto zabavno za celu familiju. -Već sam im rekao moje ideje.
Čujem da tražite zabavan,
letnji film za celu porodicu o Vili Zubić.
Nema problema.
Moja ideja bi bila priča o zavisnosti.
Zatičemo tu mladu vilu, samu, uzdrhtalu, hladno joj je i neuhranjena je,
krade novčiće od svog oca, vilinskog vodoinstalatera.
Oni žive na drvetu,
ali u njenom svetu to je nešto poput trošne zgrade.
Kasnije saznajemo da je on krao novčiće
kako bi finansirao svoju zavisnost.
Ljudske zube, dečje zube.
Vila umire na kraju.
Da li će taj film zaraditi mnogo novca?
Ne, ali...
vi niste postali direktor da biste zarađivali novac.
Mislim da žele nešto prijatnije.
Sačekaj, zvezdo moja. Neko zove.
Ovde banka, zovemo zbog nekih vaših procurelih fotografija.
Opet vi?
Dobro, da se vratimo nazad na pronalaženje ostrige.
Čekaj, ja sam vodolija. Samo ću pitati vodu.
Ja sam voda.
Ovde sam, ali i tamo. Ja sam voda. Perem ovde.
Ja sam voda. Čistim tamo.
Hidriram svuda.
Toaleti mi izazivaju vrtoglavicu.
Šta je bilo tvoje pitanje? Spremam se za kišu.
Da, tvoja ostriga.
Osetila sam kako mi silazi niz grlo.
Kroz samo moje biće,
i na kraju, u moje more.
Halo?
Bože, čekao sam četiri sata.
Sačekajte, molim. -Ne, nemojte me stavljati...
Mrzim jebenu Noć veštica.
Nemoj da počinjem, devojko.
Kad vidim onu groznu malu decu
sa svojim lažnim repovima sirena.
Alo? Malo svojatate?
Da, kao, ne želim da vidim vaše jadne patikice
kako vire ispod zelene suknje.
Jer, to jeste to. To je suknja.
Kao, nije to rep, mama.
Ako ćeš da se posvetiš tom izgledu, posveti se tom izgledu.
Da, i vuci se od vrata do vrata s tim repom.
Ili napravi stenu od papir-mašea
pa neka te roditelji, šta znam, guraju naokolo na točkovima?
Čekaj, to je sjajna ideja.
To je genijalno.
Da ih napravimo? -Da, mogu da napravim veb-sajt.
Mogu odmah da dizajniram logo.
Ali osećam da bi trebalo da prvo napravimo proizvod.
Dobro, idemo ponovo.
Da li treba da srljamo?
Zato ti nikad ništa ne uradiš.
Je l' preterujem?
Ne, ti me samo forsiraš zato što si dobra prijateljica.
Zaista si dobra drugarica.
Moj terapeut kaže da moram da prestanem da pijem.
I moj terapeut kaže da moraš da prestaneš da piješ.
Hoćeš li ućutati?
Vanesa? Ovde Vanesa.
Halo? Vaš štedni račun je kompromitovan.
Da, ja sam prava banka.
Da, ja sam banka. -Dosta!
Ko to još radi?
Halo? Halo?
Halo?
Oskar, 42, Bruklin, Njujork.
Ovo je moj san za analizu.
Daću vam neke informacije o meni,
moja sestra i ja vodimo internet kafe.
Uglavnom sam ja glavni. Ona je sada...
zauzeta oko novih poduhvata.
Imamo popriličan dug.
Vidite, prošlog leta, naišao sam na našeg oca.
Onesvestio se.
A ja sam baš tad čuo na radiju najavu toplotnog talasa,
pa sam, prirodno, zvao hitnu pomoć.
U Urgentnom, doktor je rekao da je samo prilegao da odspava.
Ali svejedno su nam naplatili i račun za vožnju sanitetom.
Bez obzira na to što živimo ulicu dalje od bolnice,
i što smo veći deo 45-minutne vožnje proveli tražeći parking.
Svejedno...
FEBRUAR 2023.
...u velikim smo dugovima, pa Viki ima nekoliko poslića sa strane.
Ima franšizu za to otpremanje tela.
Prodaje „Clinique” proizvode i vara ljude telefonom,
a za sve to vreme, ja vodim internet kafe, koji...
ne donosi brdo novca.
Na svom monitoru
vidim monitor svake mušterije.
Uglavnom proveravaju imejlove, plaćaju račune, igraju igrice.
Ali moram da pazim da neko ne gleda pornografiju,
ili se bavi nekom rizičnom aktivnošću.
Tu na scenu stupa san.
U snu...
VAŠE OČI NISU SPREMNE ZA KRIŠINE DAROVE
...bio sam tu, na poslu, sedeo za stolom i radio.
Ali ovoga puta, video sam sa svog ekrana
da Viki gleda kožnu jaknu.
A jakna ima cibzar, nefunkcionalni cibzar,
i ja sam taj cibzar.
I sve recenzije pišu:
„Ne kupujte.”
„Cibzar se ne otvara, tu je samo kao dekoracija.”
I ja sam, kao,
samo zato što sam cibzar ne znači da sam, pa...
funkcionalan?
Dobili ste hotlajn „Tumačenje snova” koji radi non-stop.
Vaš san još nije spreman. Molimo, proverite kasnije.
POTVRDA O ŽIVOTU I 999 DOLARA MESEČNO
Čujem probleme u razmišljanju.
Šta je bilo, zvezdo moja mala?
Ne mogu da dobijem biopsiju
zato što nisam našao malu ostrigu.
Ne mogu ni da se otpremim,
zato što čak i oni traže potvrdu o životu.
Potvrdu o životu?
Ne.
Potvrda o životu je novi oblik lične karte i košta samo pet dolara mesečno,
a kombinuje sve oblike identifikacije.
Bibo, imaš u sebi Aleksu? -Ponižavajuće.
E ovo mogu da koristim.
Transseksualizam ima ogromno tržište. -Dobro.
...udružio se sa vladom
da traže te potvrde po barovima, aerodromima, pri najmu stana, zajma,
i u lokalima do kraja ove godine
preko čitača potvrda
koji treba da se ugrade ovog meseca u javnom prevozu.
Za potvrdu vam treba dobar kreditni rejting, istorija zaposlenja, itd.
ili ćete postati izuzetak.
Čekajte, izuzetak. Da, to sam ja. Izuzetak.
Da biste postali izuzetak,
morate podneti dokumenta o neobičnoj sposobnosti,
poput mejnstrim slave,
kao ime koje svi znaju, poput Bijonse ili Malaca.
Znam posao koji ti može pomoći da ovo postigneš.
Ali ako to uradiš,
moraš mi obećati da ćeš ga iskoristiti da nabaviš stan.
I da se nećeš otpremiti.
Ali šta je sa mladežom? -Imam veze.
Možemo da uradimo biopsiju. To bi mogao biti performans.
Dobro, ja... Šta je posao? Uradiću to.
Uradiću to dokle god ne moram da podlegnem
pred tim užasnim, užasnim sistemom.
Zato, kakav god da je posao, uradiću ga.
U pitanju je reklama za kreditnu karticu.
Neću to da radim. -Na meti su nam mladi lovatori.
A moraš da nosiš i odelo u duginim bojama, u bojama Prajda.
I sombrero! -Bože!
I zvečke.
Zovem se Tito. Možemo li da se kresnemo? -Hej, dušo.
Dve tekila-sode, jedna votka s brusnicama i kisela.
Sve na posebne račune. Hvala. -Niko neće da pleše sa mnom.
Srećan jebeni rođendan. Provešću se jebeno sjajno!
Prestar sam za ovo. Nije trebalo da dolazim.
Prevod titlova: Milica Bezdan