Bude můj syn v pořádku?
Rozhodně už nikdy nepůjde na tělocvik,
bude osvobozen.
Můj malý křehký génius.
Julio?
- Proboha, co je? - Podíval jsem se do tvého diáře
a máš volno.
Jsem nervózní z konkurzu, pomůžeš s textem?
Tak jo...
Dustin by si přál...
dosáhnout změny.
- Věci se mění k lepšímu. - Jasně.
Protože v Americe je to pěkně na prd
a není fér, že koláče není tolik,
aby každý dostal svůj kousek.
Vanesja.
A kvůli tomu jsi uspořádala tiskovku?
Obrovskou tiskovku.
No, hele já už se nemůžu dočkat.
- Julio? Je tady. - Promiň. Musím jít.
Asi mám stopu k ústřici.
A neleží náhodou na dně moře?
No, to jo, ale asi mám někoho, kdo to moře zná.
A co Zappos?
A ta tvoje výjimka?
Musím jít. Zatím čau.
Zdravím, ahoj.
Omlouvám se, že jsem tě nepřišel přivítat osobně, já jsem Julio.
Ahoj Deedro. Rád tě poznávám.
Děkuju, že mi pomůžeš.
Jo, dobře. Bryci!
- Kde kurva je? - Promiň.
Nesu tvoji vodu.
- Moji co? - Tvoji vodu.
- Chtěla jsi vodu, ne? - To byl sarkasmus, Bryci.
- Tobě nepřijdou mý vtipy vtipný? - Ale ano, ano.
Ale nevypadá to tak.
- No, co už. Dobře, Julio... - Ano?
Ty jsi ztratil v moři náušnici.
Přesně tak.
- Je velká asi dva a půl cenťáku. - Máš její fotku?
Včera jsem ti poslal e-mail.
- Dostal jsi ho? - Ano.
Tady.
Tak se na to podíváme.
Odkdy ryby pracujou?
Starosta říkal, že pokud chtějí
mít lidi čistou vodu, měli by ryby a ostatní vodní živočichové
táhnout za jeden provaz.
Dobře, Bryci.
- Bryci! - Promiň, jsem tady.
- Jsem tady. - Malá náušnice,
zlatá,
- máš to? - Ano.
Ano, mám to, ano.
- Ve tvaru ústřice. - Ano.
- S diamanty. - Ano.
- Nemáš jinou propisku? - Bryci!
Kolik jich bylo?
Je to důležitý?
Proč by to nebylo důležitý?
Nevím, omlouvám se, dobře.
Diamanty, je jich hodně.
- A taky perla. - Jo.
Perla. Udržím to v hlavě.
Tak jo.
Ozveme se, až ji najdeme.
Bryci, odcházíme.
Deedra tě nezklame.
Tak mě napadá, co by sis dala dneska k obědu?
Já ti nevím. Možná rybu.
- Julio? - Ano?
Už vypnuli teplou vodu.
A proč vlastně pořád hledáš tu ústřici?
Vždyť díky lidem ze Zapposu dostaneš výjimku.
Ale to může trvat měsíce.
Bibo to teď nemůže řešit. Bibo má dnes důležitý konkurz.
Další spoj přijede za 178 minut.
Co máš dnes v plánu, zlatíčko?
Já nevím.
Co kdyby sis našel práci.
Nechápu, že ten nadčlověk, ať už je to kdokoliv,
ti nevrátí tvoji práci v obchodě.
Ty potřebuješ Boha.
Budeš se mnou chodit do kostela.
Já na tyhle věci nevěřím, promiň.
SKUTEČNÉ ŽENY Z NEW YORKU
Teď se mi do ničeho moc nechce.
Proč nejdeš do Central Parku? Je hezký.
Sice to není jako na Floridě, ale...
New York není špatný.
Když postavím hrad z písku, tak očekávám, že příští rok tady bude stát.
No není to zábava?
Chcete vědět, co je hrozné?
Já už chodím na terapii.
Jsem tu nejmladší. A nemusím to dokazovat.
Tak mladá nejsi.
Postav se k tomu čelem.
Nenávidět mě je lehčí než nenávidět sebe.
Řekni mi to do obličeje.
Skutečné ženy z New Yorku.
Dorazila jsem na Biancino otevření restaurace.
- Dina. - Ahoj, Bianco.
Se zpožděním.
A to, co jsem tam viděla, mě totálně rozhodilo.
Počkej, Bianco, mám otázku:
„Co má Genevieve v plánu udělat s tím rohem?“
S jakým rohem?
S tamhle tím.
To je negativní prostor. Jakou to má myšlenku?
Lidi tu mají jíst, tohle je bude rušit.
Můžu ti nějak pomoc, Dino?
Klídek, rozhodně se nemusíš rozčilovat, jen se ptám.
Já ten podnik navrhovala.
Já jsem design studovala.
Online.
Bomba.
Byla online, ale měla jsem počítač,
kterej byl fakt velkej.
Holky, holky, holky, prosím, dnešní večer je velkej.
No tak.
Takže, abych se oprostila od toho dramatu,
vzala jsem holky do Golfovýho klubu v písečným hradu
na Bahamách. Byl to takovej malej holčičí výlet.
Jenom doufám, že veškerý tyhle naše dramata zůstanou v New Yorku.
Zabalila jsem si plavky,
klobouk a drama ohledně toho rohu.
No není to zábavný?
Jo, je to přímo úžasný.
A podívej, Genevieve,
všechny rohy už jsou zabraný.
No, tak to vypadá, že to drama v New Yorku nezůstalo.
Já nic neřekla, vůbec nemluvím.
Teď zrovna mluvíš.
Neřekla jsem ani slovo, drahá, je to jen ve tvý hlavě.
Nemluv na mě, když na mě mluvíš.
Donnie...
přines jim víc šampaňskýho.
Vždyť už jsou opilý až dost, pane.
Jako vážně? Copak jsem se kurva na něco ptal?
Hodnej kluk.
- Není třeba se rozčilovat. - Já se nerozčiluju.
- To ty přilíváš benzín do ohně. - Víš, Genevieve, přemýšlela jsem o tom,
a vážně mě dost sere, že jsem ti dala šanci.
Ale ty jsi tím prázdným rohem zničila otevření mý restaurace.
Každýho rozrušil.
O co tady jde?
Pojďme se na to dnes vykašlat.
Přece víš, že je doslova šílená.
A já jí navrhla tak krásnej podnik.
Holky...
Na kreditce nemám limit.
- Nic neříkej. - Co je to?
Kdo jsem?
Všechno bude dobrý, jen zůstaň v klidu.
Vypnout napájení.
Zůstanu vzadu a zavřu.
- Podívej, Genevieve. - Co?
V pohodě, jo? Nikdo nás nevidí.
Kamery jsou vypnutý. Musíš se uklidnit, ano?
Nekřič.
Gen, to jsem já, pravá Bianca, ano?
- Pravá. - Jen dýchej.
Potřebuju, aby ses podívala na tohle.
Ach Bože, jestli se na tohle díváte, moc se omlouvám.
Já se snažila,
ale selhala jsem.
A...
pokud tohle vidíte,
znamená to, že už nejste pod jejich kontrolou.
- Jeho kontrolou. - Čí?
Jak?
Jared, producent.
Byla jsi součástí jeho ujetý malý hry.
Všechno, čemu jsi v životě věřila,
byla jen simulace.
Ale teď jste se z toho alespoň vy dvě probraly.
Můžu vás zachránit. Můžeme utýct.
Přijdeš mi povědomý.
Jak se jmenuješ?
Brandon.
Dámy? Zítra je den D, ano?
Budu mít na starost tyto dveře.
Změním přístupovej kód a nechám je otevřený.
Jen to tu musíte vydržet ještě jeden den. Dobře?
Ale ať se stane cokoliv,
nesmíte jít do Jaredovi kanceláře.
Dobře, že jsem zarezervovala tenhle zážitkovej hotel,
abychom vypadly od těch městských dramat.
Je mi špatně od žaludku.
Říkala jsem ti, že tortelliány mi nesedí.
- Kde je Brandon? - Nahoře. U šéfa.
Copak provedl?
Genevieve. Ty hoříš!
Tvoje ruka!
- Může dostat vodu? - Já vodu nemám!
Někdo dneska očividně moc nasával.
Vypnout napájení.
Rychle.
Je otevřeno!
- Je otevřeno! Jdeme! - Počkej, musím to zkusit.
Zlato, zkoušely jsme to. Jdeme!
Ne! Bez Brandona ne.
Vždyť nám pomohl.
- Gen. - Bez něho nejdu!
Brandone?
Kde je Brandon?
Brandone?
Bože, ty jsi tak hloupá.
Brandone?
„Brandone?“
Ano a ne.
To jsem já, Genevieve.
Tvůj stvořitel.
Tvůj Bůh.
- Gen. - Cože?
Kdo je to?
Ahoj, Bianco.
Vypadáš skvěle.
Cože?
Co se to tady děje?
- Proč jsi mi tak povědomej? - Já vím, že?
Asi proto, že každá máte v sobě kousek zdroje.
Zdroje?
Ano.
Zdroje.
Mrcho.
Pravý originál.
Jde o bohatou ženu z New Yorku.
Krásnou, zlomyslnou.
Moji mámu.
Lidskej mozek je něco tak...
tak neuvěřitelnýho.
Můžete z něho do nekonečna těžit,
i když tělo už je pryč.
Zkoumám její mozek, abych vám přiřkl její vzorce chování.
Je tak snadné najít umíněnou bohatou ženu, ale abych vytvořil maminku,
matku, musel jsem jít přímo ke zdroji.
Vaše mysl se prolíná s její.
- Máš kuřecí stehýnka. - To mi neříkej, mami!
Ano?
Mám je geneticky a ty to dobře víš.
Víš, že je mám po tátovi. A já vážně nemůžu za to,
že se vy dva tak děsně nenávidíte!
Tvoje máma předstírala, že je nemocná, když jsi měl narozeniny,
aby na sebe upozornila.
A po tvém coming-outu předstírala, že je lesba.
A dost!
A dost. Ano?
Na ničem z toho už nezáleží.
Protože teď...
si s ní můžu hrát navždycky.
A to jen díky vám.
- Nech nás jít. - Jít?
Tak to byste chtěly?
Ano.
Chci říct,
tak dobře!
- Dveře jsou tamhle. - Díkybohu.
Proboha.
A užijte si to vězení.
Nebo jste na to snad zapomněly?
Jste tady, protože jste podepsaly smlouvu.
Vzpomínáte si?
Raději tohle než jít do vězení za krácení daní. Ne?
Dámy,
nemějte strach.
Strýček Sam a já tomu všemu opravdu rozumíme.
Nicméně, jste...
naším nejlepším zbožím pro export.
Ten váš ambiciózní způsob života!
Proč bys nás pak pustil?
Proč tohle děláš?
Někdy není špatný zatřást klecí!
Vaše pokusy o osvobození budou skvělým vyvrcholením této série.
Anebo to chcete jinak?
Dáme další série?
Myslím, že v base vám takovýhle šaty nedovolí.
V další epizodě Skutečných žen z New Yorku uvidíte:
Včera večer jsem vzpomínala na svý dětství
a nemohla jsem si vůbec na nic vzpomenout.
Nevzpomínám si ani...
na vlastní rodiče.
A je to tady zase.
Myslím, že je nechutný
neupravit si vlasy předtím, než vyrazíš ven.
Tomuhle se říká styl.
Omlouvám se.
- Skutečné ženy z New Yorku. - Skutečné ženy z New Yorku.
Takže potom ho záměrně odhypnotizovali, jo?
Bylo to jako cirkus, líbilo se mi to.
Takže...
řekni, jaký to je vidět se konečně na obrazovce...
Udělej mi radost,
řekni něco ve španělštině.
Je neuvěřitelný
konečně dostat scénář, kde mám roli.
Takže jsem zakřičela: „Ay dios mío.“
Julio, čumáčku, mohl bys jí ukázat,
jak tu repliku chceme?
„Babčo, já se neschovávala v kredenci.“
Chtějí, aby to bylo víc jako od Pixaru, takže třeba:
„Babčo, já se neschovávala v kredenci. Jen jsem hledala... sůl?“
Je pravda, že vaříš tamales s pomocí tajných kouzel?
Vynikající.
To je ono, ne?
Adios.
Prosím. Vykašleme se na tuhle šou. Mám dost jinejch námětů.
Pamatuješ na toho delfína,
co se zaseknul v kanále?
Z toho by byl opravdu skvělej film.
Třeba tak tříhodinovej?
Delfín, o kterým nikdo neví, jak se tam dostal...
Dobře, promiň, ale přestaň, dost, vážně.
Už je čas, abys dospěl a konečně se pohnul dál, drahoušku.
To bylo neuvěřitelný.
Bylo to tak inovativní.
Sledovala jsem vás přes sklo.
Jak jste se to naučil?
Zkoumám lidi. A snažím se je napodobovat.
To je úžasný.
Ráda se bavím s herci. Zkoumám jejich mozky.
No, očividně jste tu roli dostal.
Ano, správně. Děkuji.
Takže budu potřebovat hereckou licenci a důkaz o existenci.
- Já ani jedno z toho nemám. - Cože?
Jsem robot.
Snažil jsem se to získat, ale ve formulářích nebylo pro Biba okýnko.
Takže vy chcete mý nápady,
ale musí zapadat do vašich představ,
a tím tam vlastně není prostor na nic novýho.
Bibo?
Co se děje?
Nezveřejněný scénář od Zapposu?
ZAMÍTNUTO
„Zamítnuto. Vyřazeno.
Nezajímavý příběh.
Písmeno Q?
Lví král z pohledu zebry?“
SLEČNA VANESJA
OTÁZKY? ZAVOLEJ VANESJE A PTEJ SE PO VANESJE
Taxi.
- Co je? - Ano.
No, jsem Carl, volám z Carlova telefonu.
Já jsem našel scénář. Juliův scénář.
Dobře, poslouchám.
Úplně se v tom příběhu vidím a myslím,
že podobní lidi by se mnou souhlasili.
Možná můžeme něco vymyslet.
Tohle je přece směšný. Prošel konkurzem,
který vyhrál. Líbil se vám, tak mu tu roli dejte.
Hele, mám jeden nápad.
Nemůžeme ho sice najmout jako herce,
ale proč ho nenajmout jako rekvizitu.
Tohle Bibo dělat nebude.
- Domluveno! - Bibo.
Tohle je šílený.
Já můžu hrát i bez důkazu,
proč Bibo ne?
Ale vy ten důkaz mít budete.
A co Bibovi sehnat výjimku?
Bibo nechce být výjimka.
Bibo chce být herec.
Příchozí hovor!
Jen chvilku. Chvilku.
Ano, ahoj, co?
Vydržte...
Počkat, ne, tady je Julio. Jde o výsledky těch testů?
- Řekla jsem, „vydržte“! - A na co mám čekat?
- Vy voláte mně! - Panebože.
Nesnáším je.
Slyšela jsi, že Nautica je nemocná?
Ta mrcha není nemocná.
- Jo, přežrala se krabů. - Ano.
To je smrad.
Asi únik ropy.
Nechci umřít na únik ropy jako mí rodiče.
To by mě mrzelo, to by sis nezasloužila.
Spravedlnost se na nás dnes neusmála.
Ale rád bych věřil, že jsme o krok blíž osvětlení...
nespravedlností...
DŮKAZ O EXISTENCI
To je ale taková smůla.
Jako chápu, že Dodo byl trochu zmetek, ale no tak.
Alespoň ti elfové dostanou vánoční bonus.
Dřív makali zadarmo, tak alespoň něco.
Máš pravdu, jsi optimistka, puso.
- To se mi líbí. - Jo.
Moje chyba. Ahoj, pusko, vítej u Chestera.
- Dneska rozvážíme? - Ano, díky.
Jdeme na to.
- Chestere... - Co?
V té aplikaci nemáš cenu. Za kolik to bude?
Ne, ne, zlato, moje firma, moje ceny,
takže ty se dnes vezeš
za maličko.
Dobře, fajn.
Dej mi nachos.
- Mám velikej hladík. - Můžu si dát taky?
Další pasažér.
Zdravím, pardon.
Pro Carla? Já jsem Carl.
Jo, Carle, já vím, proto jsem tady.
Chestere, mám dvě hodiny zpoždění.
Podívej se na ně.
Jsou tak malí a ubozí.
Dustine, zlato.
Musím se ti k něčemu přiznat.
Jde o tu tiskovku, já...
- Já nevím, proč ji pořádám. - To nevadí.
Mám velký nápad.
Myslím na to celý dopoledne.
Jo.
Víš, že hraju teplýho bezďáka
v Hloupejch malejch bohatejch dětech?
No jistě.
Je mi z toho na nic.
Jsem mega boháč
zneužíváním tíživý situace méně šťastnejch lidí.
Zlato, a proč jsi tak negativní?
Každej mě oslavuje.
No tak nasrat, jo?
Vždyť za to beru prachy.
A ta televizní společnost,
ta posraná společnost na tom rejžuje.
A pak je koupila velká ropná firma
a lidi se na tu šou dívají
a říkají si: „No páni, vidíme pokrok.“
Ale nedochází jim, že tím, že na to koukaj,
prohlubujou rozdíly v bohatství a dávají vydělat těm,
kteří je utlačujou, a tvrdí, že je ta šou o nich.
Já myslela, že to víš.
Mám návrh.
Všichni na tý šou přestaneme pracovat,
dokud ti pracháči neslíbí...
že přerozdělí prachy, který vydělají.
Můžeme se sjednotit,
dát se dohromady
a bojkotovat to.
- Cože? - Zapojím do toho všechny herce.
Možná dosáhneme toho, že budou všichni v tomto průmyslu vydělávat stejně.
Dustine, drahoušku.
Já jsem na tebe tak pyšná.
Pojďme to hned zveřejnit.
- Našel jsem tu ústřici. - Dobrý Bože.
Jo. Jsem na cestě na tu proceduru.
Až mě příště uvidíš, nebudu mít tělo.
Nedělej to. Četl jsi ten článek,
- co jsem ti k tomu posílala? - Ne?
Je v něm, že si přivlastní tvoje dovednosti,
- aby vytvořili software, co nahradí lidi. - Ne.
Neudělej žádnou hloupost.
Musím jít... Ciao.
Dobře. Řekni to, jak jsme to trénovali,
od srdce.
Jo. Fajn. Mám to.
Akce!
Jou, jou, jou, jak jde život, vy prašiví zmrdi?
Dneska pro vás mám speciální oznámení.
Bude to ujetý.
Neříkej prašiví, ani zmrdi.
Fajn, to beru.
Než začneme,
můžeme rychle probrat termín mý dovolený?
Mám v merku vilu v Toskánsku,
tak aby mi ji nevyfouknuli.
Myslím, že to asi nevyjde.
Cože? Proč?
No, protože pokud nám ta revoluce vyjde,
tak počítej s tím,
- že nebudeš mít tolik prostředků. - Hej, hej.
To budu na mizině?
Ne.
Budeš žít pohodlně.
Pojedeš na hezkou dovolenou
a taky ti najdeme
nějaký domek ke koupi,
akorát to nebude vila.
Nebude to vila...
Budeš dostávat dárky.
Hromady dárků.
Třeba jako tenhle. Přišlo to poštou.
Myslím, že je to od nějaký fanynky.
Jo, nejspíš.
Bezva.
Tak a teď budeme pokračovat v práci na tý tiskovce.
Jsem na tebe pyšná.
Dáváš mi smysl života.
Dustine?
Zrušme to.
Tu tiskovku. Sereme na to.
Proč?
Proto.
VŠECHNO, CO JSI DNES UDĚLAL, BYL POKUS, A TO STAČÍ.
Všechno, co jsem dnes udělal,
byl pokus,
a to stačí.
Bude to bolet?
Chcete to zvednout, dokud máte prsty?
No?
Teď není vhodnej čas.
- Právě se zbavuju svýho těla. - Pan Julio Torres?
Volám vám z laboratoře ohledně vašich výsledků.
Všechno máte v pořádku.
- Co jste říkala? - Že jste v pořádku.
- Co jste říkala? - Je to neškodné. Hezký den.
TOTO NEJSOU DVEŘE
Zdravím.
Tohle není ten kousek, co nám chybí.
- Co, jak jako? - Tohle je k ničemu.
Víte jistě, že je to ta ústřice, kterou jste hledal?
Jo.
Jsem si jistej, vzali z ní mý otisky.
No dobře,
ale tohle je z Amazonu.
Takže není ničím zvláštní. Není výjimečná.
Dobře, demolice zahájena!
Bibo?
Jsi tady?
Máš hlad?
Jdeme s Vanesjou na večeři.
Musíme probrat ten můj nápad s vodopádama.
O těch, co potečou vodorovně.
Bibo?
O DVA MĚSÍCE POZDĚJI
To vy jste napsal Jak jsem se přiznal své babičce?
- Jo. - Vážně dobrá šou.
Já ji teda neviděla.
Ale je fajn, že jste získal důkaz existence,
zvlášť teď, když budete chtít jít...
volit a tak.
Zrovna jsem dostal kreditku a předplatil si Netflix.
Super. Takže jste oficiálně nájemníkem...
ČÍSLO DŮKAZU JULIO TORRES
...jednotky 72.
Sladký domov, váš domov.
Zabydlete se.
- Ahoj. - Ahoj, hvězdičko.
Mám pro tebe překvapení.
Našla jsem lidi, kterým se moc líbí tvý nápady.
Přijď do místní základky, seznámím tě s tvejma novejma spolupracovníkama.
Předbíhám dobu, kámo.
Střevní mikrobiom.
Jdeš pozdě.
- Co? - To je ta šou!
Já musím být v abecedě dál.
No a co, magore!
Není to ta holka, co zabila svýho kluka v koupelně?
MALÉ HRY OD JULIA
Kay dělá to, co ty.
Ty a ta tvoje podělaná nožička.
Makro! Vzbuď se!
Vypni tu televizi.
Sledujte Biba.
Bibo letí
a Bibo přistál. Rozumíš? Bibo přistál.
Když se ptám, jestli rozumíš, řekni, rozumím.
Edwine, Edwine! Neumím stát na hlavě.
Z toho si nic nedělej. O nic nejde.
- Mám tě. - Zlato? Jak vypadám?
Úchvatně.
Bibo hraje dvě role?
Myslíš, že ho má Carl radši?
- Já hraju jenom jednu roli. - Ne, ne, zlato.
Biba vůbec neřeš. A ani nikoho jinýho, ano?
Soustřeď se jen na sebe.
Dobře. Ano. Děkuju.
Jedl jsi?
- Vem si moji svačinku. - Dobře.
Zlom vaz.
- Jak je to dlouhý? - Už by to mělo...
končit.
Jestli máte nějaký odpadky, vyhoďte je.
Ne, tady se nerecykluje.
- Děkuju. - Moc hezký.
- Moc, moc hezký. - Můžeme?
Jo, jasně, jdeme.
- Ahoj. - Ahoj.
Ciao.
A sakra, potřebuju si nabít telefon.
- Sejdeme se venku. - Dobře.
Hej ty.
Ty jsi to napsal?
- Jo. - Proč?
Máš na to vůbec povolení?
Co to máš na sobě?
To je nepřijatelný.
Zabukujte mi ten let.
Jo.
Ahoj, Vanesjo.
Za chvilku vám zavolám zpátky.
Proč mě sleduješ?
Předvedla jsi neuvěřitelnej výkon,
Vanesjo.
Takže se tě zeptám ještě jednou.
Proč mě sleduješ?
Byla jsem nejlepší agentkou v branži.
Ale tak tomu bylo jenom do tý doby,
dokud se za mě moje líná sestra nezačala vydávat.
A navíc mi ukradla život.
Bibo?
Vanesjo.
Ty jo, jsi dobrej.
Bibo je taky umělec.
Taky mám dost nápadů, víš?
Jen... pořád dělám něco jinýho.
Hraju fotbal. A tak bych rád...
Ne, no jasně.
Moje lékařská zpráva. Jsi výjimka.
Ukaž jim to, a už nemusíš dělat, co nechceš.
INTERPRETACE SNU PŘIPRAVENA
Překlad titulků: Karolína Zbořilová