‪UN SERIAL NETFLIX
‪Pare că se întoarce ‪la oamenii de care se înconjura.
‪Făcea rost de bani ‪sau e ceva legat de bani.
‪Cred că asta a influențat cumva ‪modul în care a murit.
‪Știa că nu are cum să scape din situație.
‪Da?
‪Îți vine ceva în gând?
‪Aproape că aș spune că el…
‪știa că va muri în ziua aceea.
‪A sunat-o pe mama din senin: ‪„Ești bine, mamă?”
‪Ea a zis: „De ce întrebi? Sigur că da.”
‪Da.
‪- Era încurcat cu oameni periculoși. ‪- Da.
‪Și…
‪Presupun că a fost amenințat.
‪- Dacă nu face ceva anume… ‪- Da.
‪- …îi vor ataca familia. ‪- Așa.
‪- Se știe cine l-a ucis? ‪- Nu încă.
‪- Eu cam știu. ‪- Bun.
‪Să ții minte asta. ‪Îmi arată că a fost ademenit
‪în locul unde a ajuns. ‪Trebuie să știi asta.
‪- Da? ‪- Doamne!
‪Dacă persoana pe care o suspectezi
‪ar fi putut avea un amestec, ‪el îți confirmă bănuiala.
‪Trebuie să am grijă. ‪Nu vreau să acuz pe nimeni.
‪Dar simt că a fost trădat.
‪„Prietenul” lui de atunci
‪este cel care bănuiesc că l-a ademenit…
‪- Așa. ‪- …la cel care a apăsat pe trăgaci.
‪Da.
‪Știm sigur că acest „prieten”
‪a fost ultimul om ‪care l-a văzut pe fratele meu.
‪- Da. ‪- Susține că l-a lăsat la o benzinărie.
‪Dar nimeni nu l-a văzut acolo.
‪- Da, simt că se va face dreptate. ‪- Da?
‪Cred că făptașul îmi arată simbolul ‪întemnițării, dar în alte moduri…
‪- Așa. ‪- Așadar, vinovatul ar putea fi prins
‪făcând altceva, ‪iar astfel se vor afla mai multe.
‪Cu toate astea, ‪pare să fi fost un tip de treabă.
‪- Știi? Da. ‪- A fost.
‪- A fost un frate bun. ‪- Da.
‪Mi-e tare dor de el.
‪Fratele meu s-a descurcat singur de mic.
‪Amândoi am făcut-o. ‪Atunci am început cu bișnița.
‪Atunci am început ‪să facem bani în moduri ilegale.
‪Nu ne gândeam la urmări.
‪Nu ne-a spus nimeni. ‪Nu a fost cine să ne spună:
‪„O să ajungi la închisoare ‪sau o să mori.”
‪Nimeni nu ne-a pus pe direcția bună. ‪Nu aveam genul ăsta de modele.
‪Fratele meu a fost închis cam șapte ani.
‪A fost eliberat ‪și, peste nici măcar un an, a murit.
‪Când am decis să-mi schimb viața,
‪am făcut-o ‪dintr-un instinct de autoconservare.
‪A fost o decizie egoistă, poate, ‪dar știam că trebuie să plec din oraș.
‪N-am încercat niciodată ‪să-l conving să-și schimbe și el viața.
‪Și de aceea mă simt vinovată.
‪Nu simt că dă vina pe cineva.
‪Nu judecă pe nimeni. ‪Este pur și simplu ceea ce simte.
‪E clar ce simți tu.
‪Vrea să te eliberezi de sentimentul ‪că ar fi trebui să iei măsuri mai repede.
‪Da.
‪Mă aud când le vorbesc?
‪Absolut.
‪Spun mereu că ei ne pot auzi, ‪că ne percep intenția.
‪Asta e puterea fenomenului. ‪Eu doar stabilesc intenția dialogului.
‪Iar când le vorbim cu voce tare,
‪oricine am fi, ei simt asta, o știu.
‪Pentru asta mă și rog.
‪Când le vorbesc, le spun.
‪„Dați-mi un semn că sunteți aici cu mine.” ‪Asta le spun.
‪Nu ești singură cu ei. ‪Încă fac parte din viața ta.
‪Mă ajută să aud asta.
‪Acum simt că-i am alături ‪pe fratele și tatăl meu.
‪- Sunt aici cu mine. ‪- Exact.
‪- Pot să te îmbrățișez? ‪- Sigur că da.
‪- Mulțumesc mult. ‪- Asta e din partea amândurora.
‪Mulțumesc.
‪Tyler mi-a acordat permisiunea ‪de a-mi trăi viața.
‪Mi-a oferit un scop nou și speranță.
‪- A fost o citire frumoasă. ‪- Serios?
‪- De aceea facem asta, nu? ‪- Mă bucur să aud.
‪A fost foarte tămăduitor.
‪CAPITOLUL 5 ‪O FORȚĂ SUPERIOARĂ
‪O SĂPTĂMÂNĂ MAI TÂRZIU
‪Am venit la New Orleans ‪în căutare de răspunsuri.
‪Am vorbit deja cu familia ‪în care a crescut mama.
‪Acum vom discuta cu familia ei biologică. ‪Poate voi face și o citire.
‪Voi pune la îndemâna voastră ‪un teanc de lenjerie și altele.
‪- Bine. ‪- Sună bine.
‪I-am întâlnit o singură dată. ‪Dacă mă implic emoțional prea tare,
‪legătura cu celălalt tărâm e periclitată.
‪Sper să obțin unele lămuriri.
‪Orice informație străină de mine ‪ar fi de ajutor.
‪Am multe întrebări ‪despre cum s-a ajuns aici
‪și știu că doar cei din New Orleans ‪au răspunsul.
‪Îți vei vedea familia. Ce simți?
‪Am emoții, dar sunt sigură că va fi bine.
‪Am aflat de existența ‪fraților mei biologici
‪doar acum vreo doi ani, ‪dintr-un test ADN.
‪Am vorbit cu ei la telefon ore întregi
‪și mi-au explicat ce se întâmplase,
‪cum mă dăduse mama spre adopție.
‪Dar nu cunoșteau toate amănuntele.
‪În tot acest timp, ei m-au căutat ‪fără ca eu să fi știut.
‪A fost copleșitor.
‪LACUL PONTCHARTRAIN
‪- Dumnezeule! ‪- Bună!
‪Ea e la volan!
‪- Așa! Ai grijă. ‪- Doamne!
‪Și are unghii violet!
‪Bună! Iată-te.
‪Ce mai faci?
‪Am cu cinci ani mai mult decât Theresa. ‪Ea e surioara mea.
‪Îmi caut sora încă din 1969.
‪Uneori mă întrebam de unde să încep.
‪Dar am simțit mereu ‪că nu e unde-i era locul.
‪Știu că mama e în ceruri și spune: ‪„Nu te da bătută.”
‪Nu doar că mama și mătușa Mary ‪arată la fel, dar se și îmbracă la fel.
‪Au aceeași gestică.
‪E incredibil.
‪Ce se întâmplă aici?
‪George, spune-ne tu.
‪Acum vom lua plasele și toate cele
‪și ne vom duce să prindem crabi și…
‪- Nu se poate. ‪- Ba da.
‪- Doamne! ‪- E partea dinspre Bayou St. John.
‪Am copilărit în sărăcie.
‪Dar, deși ne-a fost greu, ‪mama a fost un om fantastic.
‪Ne-a oferit întotdeauna dragoste.
‪Vreau să-i duc pe Tyler și pe Theresa ‪la prins de crabi,
‪ca să vadă cu ce se ocupa familia noastră.
‪Vreau să aibă o legătură cu mama noastră.
‪- Cea mai bună bunică posibilă. ‪- Da, știu.
‪Mi-ar fi plăcut s-o cunosc.
‪- Spiritual, e aici. ‪- Absolut.
‪- Vreau să… ‪- Sigur.
‪- Pentru început, pregătești plasa. ‪- Bine.
‪Îți dau niște mănuși.
‪Așa.
‪Pui acolo trei gâturi de pui ‪și îi legi ca pe șireturi.
‪- Dar strânge tare, că ți-i iau crabii. ‪- Deci îi leg cu sfoara.
‪Trebuia doar să arunci plasele ‪și să vii mai târziu după ele.
‪- Vai! ‪- Așa prindeai cina.
‪- A fost puțin… ‪- Perfect.
‪DE AICI ÎNCOLO E APĂ ADÂNCĂ
‪Bunica ta abia aștepta să vină aici.
‪Stătea toată noaptea să prăjească pui, ‪să facă salată de cartofi.
‪Stăteam aici toată ziua.
‪Erau vremuri bune.
‪A făcut multe ca să avem o copilărie bună.
‪După cum au descris-o oamenii, ‪bunicii mele îi plăcea distracția.
‪Prețuia lucruri simple ‪și ținea cel mai mult la familie.
‪Se mulțumea cu puțin.
‪Sunt norocos să știu ‪că mă trag din oameni buni.
‪Am înțeles mai bine cine sunt.
‪Ridică plasa, dacă poți.
‪- Vezi ce ai în ea. ‪- Bun. Tragem foarte repede.
‪Au prins vreunul?
‪- Au prins? ‪- Nu știu încă.
‪- Trage. ‪- Bine. Trag!
‪- Uite ce ai aici. ‪- Avem crabi!
‪- Sunt destui pe ziua de azi. ‪- Poftim!
‪- E destul. ‪- Ne ajung cu săptămânile.
‪- Atât de mult intră. Incredibil. ‪- Da.
‪E o zi specială pentru mine.
‪- Știu. E minunat. ‪- Doamne!
‪Le dăm drumul.
‪- Bun. ‪- Ia te uită!
‪- Te iubesc nespus. ‪- Și eu. Totul e minunat.
‪- Da. Simte briza. ‪- Așa e. Și nu plouă.
‪Să știi un lucru despre mama ta, ‪despre mama noastră…
‪Da, așa este.
‪Obișnuia să muncească
‪pe brânci ca noi să putem merge la parade.
‪- La orice. ‪- Da.
‪A fost multă rușine.
‪Mama a suferit o cădere nervoasă
‪după ce te-a dat Stellei.
‪Am aflat asta mai târziu.
‪Pe atunci eram prea mică, ‪nu ni se spunea nimic.
‪Cred că ție și lui Mary vă trezește ‪amintiri frumoase locul acesta.
‪Aș fi vrut să fiu aici, ‪dar suntem acum și asta contează.
‪Îmi dau seama că mama a suferit mult.
‪Putea să aibă o cu totul altă viață, ‪dar i-a fost răpită de acea criminală.
‪E greu să înțelegi ‪toate informațiile primite
‪în situația asta.
‪Văd că mama e emoționată ‪alături de Mary și George.
‪Îmi dau seama că nu e momentul
‪să fac o citire, dar sper să am ocazia
‪peste câteva zile, între patru ochi.
‪A fost un om cu totul deosebit.
‪- Sunt sigură. ‪- Îi semeni mult.
‪- Așa este. ‪- Mulțumesc, sunt onorată.
‪Cel mai greu îmi este să fac față ‪sentimentului de furie
‪pentru că mi-a fost răpit acest timp.
‪Nu știu. Am întors-o pe toate fețele.
‪Într-un fel, e ca o tortură.
‪Când au vorbit despre copilăria lor
‪și despre cât de minunată era mama,
‪ce mamă minunată era,
‪cât era de înțelegătoare, ‪fiindcă îi scotea de la școală
‪ca să meargă la prins de crabi ‪și să aibă o zi plăcută,
‪apoi, seara, mergeau acasă ‪și fierbeau crabii împreună…
‪Aveau o zi plăcută. ‪Cred că sunt invidioasă.
‪Stella nu a făcut așa ceva.
‪Nu mi-a spus niciodată că mă iubește.
‪Fratele și sora mea nu erau bogați, ‪trăiau într-o locuință socială.
‪Dar dragostea pe care au primit-o ‪de la mama mea e neprețuită.
‪Au ajuns oameni de ispravă.
‪Asta ne învață că poți fi sărac, ‪dar, atâta timp cât ești iubit,
‪dacă în casa ta este iubire, ‪ai de toate.
‪Mi-am amintit ceva ce s-a întâmplat. ‪Cred că am uitat asta cumva intenționat.
‪Pe când aveam 19 sau 20 de ani, ‪m-a contactat o persoană:
‪„M-a sunat Stella din închisoare ‪și a spus că nu e mama ta.
‪Vreau doar să-ți spun asta. ‪Fă ce vrei mai departe.”
‪N-am crezut-o. ‪Spusese atât de multe minciuni!
‪Nici nu mi-a trecut prin gând.
‪Dar mi-aș dori… ‪Sunt atât de nervoasă pe mine!
‪Mi-aș dori s-o fi crezut, ‪fiindcă aș fi putut-o întâlni pe mama.
‪Așa era Stella. Mințea mereu.
‪Așa că n-am crezut-o.
‪Voi regreta asta tot restul zilelor mele. ‪Nu mă voi ierta niciodată.
‪Suntem de o zi în New Orleans ‪și nu știm nimic în plus
‪despre cum și de ce mama ‪a ajuns la Stella, o ucigașă.
‪Dar am aflat ‪că bunica mea era o mamă iubitoare,
‪ceea ce e derutant.
‪Dacă își iubea copiii atât de tare, ‪de ce a dat-o pe mama mea?
‪Nu are logică. ‪Vreau să clarific lucrurile pentru mama,
‪fiindcă știu că asta nu-i dă pace.
‪Sper să îi ofer sentimentul împăcării.
‪Mai ales că viața mea e definită ‪de dorința de a oferi oamenilor
‪sentimentul împăcării de sine.
‪E ciudat. ‪Azi e mai complicat ca de obicei.
‪În ce fel?
‪Încerc multe senzații legate ‪de lipsa clarității gândurilor.
‪Simt ceva ca o… încețoșare.
‪Acolo e.
‪Ura!
‪- Tot mai multe senzații ciudate. ‪- Da.
‪În astfel de locuri uneori e mai greu ‪să realizez legătura.
‪Sunt locuri frecventate de mulți oameni.
‪- Da, fiindcă energia lor rămâne. ‪- Da, e ca un burete…
‪Sau ca un dezinfectant de pisoar, ‪sincer să fiu.
‪Mă bucur că ești aici ‪și că facem asta împreună.
‪- Știu. Ura. ‪- Ura.
‪- Bună! Ce mai faceți? ‪- Bună!
‪- Să-ți strâng mâna. ‪- Se poate?
‪Eu sunt Lauren. Mă bucur să te cunosc.
‪- Unde să stau? ‪- Aici. Eu îmi trag un scaun.
‪- Da, e bine așa. ‪- Da.
‪Am aici caietul.
‪- Un caiet foarte util. ‪- Bun.
‪Putem intra în contact cu orice cunoscut, ‪cu o rudă sau chiar cu un necunoscut.
‪- Nu-mi scoate rufele murdare. ‪- O să încerc.
‪Astea fiind spuse, ‪aveți un obiect pentru mine?
‪Da, avem vreo două.
‪La avem pe acestea.
‪Bine. Minunat.
‪Le pun acolo, dacă e-n ordine.
‪Minunat.
‪- Frumusețea asta. ‪- Grozav.
‪Asta…
‪- Două bijuterii. ‪- Îmi plac. Dumnezeule!
‪Bun.
‪Ce ciudat!
‪Bun.
‪Așa. Am să iau asta.
‪Să vedem dacă ne ajută.
‪Așa.
‪- Mă uit de parcă aș înțelege. ‪- Da. Citesc și eu.
‪Vă spun eu despre ce e vorba.
‪Foarte interesant.
‪Asta pare diferit.
‪Mi se spune că e femeie, nu bărbat.
‪- Da. ‪- Bine.
‪E ciudat. Îmi transmite că… ‪N-o pot descrie decât ca o escaladare.
‪Lucruri care escaladează.
‪Încerc să obțin mai multe detalii. ‪Mi se pare o dispariție bizară.
‪Am contactat oameni ‪care au murit în multe moduri.
‪- Acesta mi se pare bizar. ‪- Da.
‪Aici e ceva interesant.
‪Nu e o ședință de spiritism tradițională.
‪M-a marcat ceva venind încoace.
‪Simțeam că am gândurile în ceață.
‪E logic.
‪Dacă cineva e beat sau dacă se simte…
‪Eu m-am simțit amețit. ‪Nu aveam mintea limpede.
‪- Da. Asta se leagă. ‪- Așa e.
‪Bine.
‪Văd apă țâșnind ca dintr-o fântână. ‪Nu știu.
‪Mă întreb dacă nu erau fântâni ‪prin apropiere. Nu știu.
‪La momentul dispariției acestei persoane ‪simt ceva ca…
‪Mă simt îndepărtat de unii oameni.
‪Sunt în jurul ei oameni ‪pe care nu-i cunoștea bine.
‪Sunt convins de asta, la cum simt.
‪- Sincer. ‪- Bine.
‪Sunt sigur de sentimentul că e în preajmă ‪cineva care nu mi-e cunoscut bine.
‪Chiar dacă un tânăr moare de cancer,
‪oamenii pot sta la căpătâiul lui,
‪- …îi sunt alături la final. ‪- Așteaptă.
‪Aici nu simt asta.
‪Simt că sunt luat, furat, ‪ca și când mi-ar fi răpită viața.
‪- Sunt, apoi nu sunt. ‪- E foarte logic.
‪- Da. ‪- Așa simt.
‪Foarte interesant. În preajma dispariției, ‪nu știu de ce, simt ceva sărbătoresc.
‪E o dihotomie sumbră ‪între cineva care moare
‪și senzația că lumea se simte bine, ‪sărbătorește ceva.
‪Simt fericire și emoție.
‪Știți? Asta e foarte enervant.
‪Am văzut tot timpul referințe muzicale. ‪Și suntem într-un bar.
‪Uneori asta e cauza, dar aici e altceva.
‪- Da. ‪- Atmosfera nu se potrivește morții.
‪Se auzea muzică.
‪- Are logică. ‪- A fost brusc.
‪Muzica era pasiunea ei.
‪Iubea muzica country.
‪Îi plăcea să danseze și să fredoneze.
‪Da.
‪Asta e cam ciudat. Așa.
‪Are legătură cu ea cineva ‪cu nume care începe cu „C” sau „K”?
‪Aud puternic sunetul „K”.
‪Cum o chema?
‪- Chrissy. ‪- Asta era.
‪Cine era ea pentru voi?
‪Era sora noastră din comunitate. ‪De aici și eșarfele și celelalte.
‪Nu mi-am dat seama ce era asta. ‪Pe asta o poartă absolvenții?
‪- Eu n-am făcut colegiul, nu știu. ‪- Da, deci…
‪Am fost colege la Afaceri. ‪Asta era eșarfa comunității noastre.
‪- E o piesă decorativă pentru absolvire. ‪- Bine.
‪Purtam eșarfele în ultima poză ‪pe care am făcut-o cu ea.
‪- Da. ‪- Îmi place asta.
‪- A fost o fată foarte de treabă. ‪- Da.
‪O prietenă minunată, plină de energie.
‪Dar foarte sinceră, ‪chiar și când nu voiai să fie.
‪- Da. ‪- O prezență foarte plăcută.
‪Asta e foarte plăcut. Și special.
‪Ciudat. E ceva legat de carte.
‪Interesant simbol.
‪Știți ce semnifică prima zi a lunii?
‪Urma să primească o distincție.
‪Văd ceva ce seamănă cu o plachetă.
‪Încerc să-mi găsesc cuvintele.
‪Săpat în piatră, doar așa pot spune. ‪Simt că e…
‪Trebuie să fie… Rețineți asta:
‪cineva s-a gândit fie să planteze ‪un copac în amintirea ei, fie o va face.
‪E ceva de amploare.
‪Are loc o ceremonie. ‪Văd groapa fiind săpată, toate cele.
‪Nu vă sună cunoscut?
‪- Ba sună. Scuze. ‪- Da? Bine.
‪Domină sentimentul mândriei.
‪E cinstită așa cum se cuvine.
‪Mai simt ceva, simt fiori.
‪Fiindcă văd… mulți oameni fugind.
‪Dar simt că, dincolo de ce s-a întâmplat, ‪este multă frică.
‪Când vine vorba de tratament medical, ‪mi se transmite un „X” mare și roșu.
‪Când se întâmplă asta, ‪înseamnă că a fost o întârziere,
‪o agravare a situației.
‪- Legat de când a venit poliția. ‪- Absolut. Da.
‪Sigur a fost o întârziere.
‪Bine, merg mai departe.
‪E greu de explicat,
‪dar simbolurile care mi se arată sunt…
‪merg de sus în jos.
‪Am senzația că mi-e bine, apoi rău.
‪- Fizic vorbind. ‪- Da.
‪- E perfect logic.
‪- Bine. ‪- Da.
‪Mi se transmite că e important
‪un sunet care reverberează.
‪Știu că e ciudat, ‪dar a fost o problemă când sunetul…
‪Nu pot desluși de unde vine.
‪- Doar asta pot spune. ‪- Da.
‪Iar când îl aud…
‪simt că nu știu unde să mă uit.
‪E parcă, la propriu, aș…
‪- Sunt multe aici. ‪- Da.
‪Așadar, ce s-a întâmplat?
‪Era un concert.
‪S-a tras în mulțime.
‪- Tot ce ai spus are logică. ‪- Da.
‪Bună ziua! Continuăm cu știrea ‪cumplitelor împușcături din Las Vegas.
‪Cele mai grave din istoria Americii.
‪Un om a deschis focul aseară,
‪imediat după zece, ora locală,
‪de la etajul al 32-lea
‪al hotelului Mandalay Bay din Las Vegas. ‪A tras mai multe rafale, la foc automat.
‪Mulți erau bulversați, fugeau…
‪Dle ofițer, la jumătatea Mandalay Bay.
‪Văd gloanțele venind ‪de la jumătatea lui Mandalay Bay.
‪S-a intervenit cu întârziere.
‪Plecați de aici! Se trage de acolo. ‪Mergeți într-acolo!
‪Hai! Pe acolo!
‪Și-au pierdut viața 61 de persoane, ‪dar în jur de 500 au fost rănite.
‪Au fost mai multe locuri de comemorare.
‪- Dar o plachetă e imaginea recurentă. ‪- La asta te duce gândul.
‪Oamenii se bucurau de concert
‪și au lăsat toate acestea în urmă, fugind.
‪Acum s-a lăsat tăcerea, ‪din cauza tragediei care a avut loc.
‪Aveți vreo întrebare ‪pentru această persoană?
‪- Este bine? ‪- Da.
‪- I-a fost bine într-un final? Nu știu. ‪- Da.
‪- Știi? ‪- Desigur.
‪Din ce înțeleg de la ea, ‪totul s-a întâmplat foarte repede.
‪Îmi transmite că e împăcată și liniștită.
‪Dar îmi transmite foarte multă bucurie.
‪- O senzație copleșitoare de pace. ‪- Incredibil.
‪- Dar asta nu… ‪- E liniștitor.
‪Știu că asta nu șterge cele întâmplate.
‪- Da. ‪- Mulțumesc că v-ați deschis.
‪Știu că e greu să vorbești despre asta.
‪Acum înțeleg de ce mi s-a părut ciudat.
‪Nu e o situație ca oricare alta.
‪Dar sper ca asta să tragă ‪un semnal de alarmă legat de arme.
‪- Și eu. ‪- Pentru că…
‪N-o spun destul: ei nu vor ‪ca moartea să le definească viața.
‪Dar, fiindcă a murit așa, ‪pot fi trase semnale de alarmă importante.
‪Asta va ajuta mulți oameni.
‪- Mulțumesc mult. ‪- Desigur.
‪Înainte să pleci, ne poți spune ‪viitoarele numere la loto?
‪- Le am la spatele caietului. ‪- Da?
‪- Lasă-l aici. Nu le rosti. ‪- Dacă vi le arăt
‪- …ar trebui să vă iau viața. ‪- Nu e nevoie.
‪Exact.
‪- Dacă vreți un pahar, alegeți. ‪- Poate.
‪- Fiți sănătoase! Pa! ‪- O zi minunată. Pa!
‪Mi-a prins bine să primesc confirmarea
‪faptului că ea încă radiază.
‪Că încă dansează.
‪- Asta voiam să aud. ‪- Da.
‪A fost o colegă de-ale lor
‪care a murit în atacul din Las Vegas.
‪Pe drum încoace ‪am avut o senzație de beție.
‪- Acolo s-a băut mult. ‪- Chiar ai spus…
‪Da, ai spus că nu ai mintea limpede.
‪- Și nu erai sigur. ‪- Da.
‪În timpul ședinței, ‪mi-am dat seama că băuse.
‪Ți-a arătat cum a fost.
‪- Să fii acolo. ‪- Să fii acolo, în acel moment.
‪Mă fascinează ideea
‪de-a facilita ceea ce fac zilnic.
‪Eu mâzgălesc.
‪Așa stabilesc legătura.
‪Dacă aș avea un loc unde să merg ‪înaintea unei ședințe,
‪ca să am parte de impresii mai precise,
‪sigur că aș încerca.
‪Așa că am construit ‪un psihomantum cu tata.
‪Da. Să vedem ce avem aici.
‪Prinde formă.
‪Ce ai zis?
‪Atât de masculin! Numai testosteron.
‪Psihomantum are la bază ‪un proces străvechi
‪de comunicare cu forțele superioare,
‪datând din timpul Greciei antice, ‪al necropolelor.
‪Locuri unde mergeau persoanele îndoliate
‪ca să comunice cu cei dispăruți.
‪Ideea e să intri într-un loc.
‪Pe atunci era subteran sau în peșteri.
‪Era un loc cufundat în întuneric.
‪Astfel, aveau parte de experiențe,
‪vedeau sau simțeau ceva ‪ce n-ar fi simțit în mod normal.
‪Psihomantumul imită asta ‪într-un fel mai modern.
‪Procesul presupune să stai ‪între 45 și 60 de minute în cameră,
‪să te uiți într-o oglindă așezată ‪astfel încât să nu te poți vedea în ea.
‪Mulți oameni spun că văd ceva.
‪Uneori culori, alteori simboluri.
‪Mai interesant, uneori oamenii văd fețe
‪și apariții complete ale celor ‪pe care i-au cunoscut cândva,
‪dar și ale unor necunoscuți.
‪Treaba mea ca mediu e o urmare naturală
‪a intrării în acel spațiu ‪pentru a vedea ce găsesc
‪și dacă e diferit de ce percepe ‪un om de rând.
‪În primele 10-15 minute,
‪nu simt mare lucru în sinea mea ‪sau la exterior.
‪Nu văd nimic.
‪Dar, mergând mai departe, ‪devine puțin apăsător.
‪Am simțit o atingere pe umăr.
‪Am văzut în oglindă o mână.
‪Am intuit ceva legat de o doamnă ‪cu un neg pe buza de sus.
‪Ciudat.
‪A apărut o referire la Grecia. ‪Am văzut chiar
‪cuvântul „Grecia” scris cu litere albe.
‪Am simțit prezența unui bunic,
‪am văzut un bărbat ‪cu păr castaniu ceva mai lung.
‪- Tânăr sau bătrân? ‪- Tânăr.
‪În viață, nu mort.
‪Asta a fost ciudat. Mă așteptam ‪să văd morți, dar aveam viziuni cu vii.
‪Când fac o citire, intru în contact ‪deopotrivă cu viii și cu morții.
‪Ca mediu, vorbesc cu cei morți.
‪Dar uneori mesajele lor îi implică pe vii.
‪Pe cei încă prezenți.
‪Și prin comunicarea cu celălalt tărâm,
‪deseori obțin informații ‪despre cei încă în viață.
‪Cum se simt, ce fac acum,
‪ce au făcut, uneori ce probleme au.
‪Și acele mesaje sunt importante. ‪Nu trebuie să vină mereu de dincolo.
‪A fost o experiență. ‪Ca și când m-aș fi drogat.
‪Deși, sincer, n-am făcut-o niciodată. ‪Fiindcă sunt cam banal.
‪Cel mai important, am aflat ‪că psihomantumul poate induce viziuni.
‪Nu mă așteptam la asta.
‪Mă așteptam ca orice vedeam semnificativ ‪să fie în oglinda din fața mea,
‪dar pare să acționeze ca mijloc ‪de atingere a unei stări mentale
‪mai susceptibile.
‪- Bună! ‪- Bună! Mă bucur că vă văd! Da.
‪E Tyler. Ce faci?
‪- Încântată. ‪- Asemenea!
‪- Bun. ‪- Mersi că m-ați chemat. E frumos aici.
‪- Mersi de invitație. ‪- Absolut.
‪- Ce bine că nu mai e un vis. ‪- Așa e!
‪Te-am văzut în visele mele și îmi citeai.
‪Uimitor! A fost o premoniție.
‪- Așa a fost scris. ‪- Da.
‪Am să vă spun ceva. ‪Aseară am testat o încăpere
‪în care meditez și mă conectez.
‪- Bun. ‪- Nu știam că ne vom vedea azi.
‪Dar am văzut ceva legat de un grec
‪și am văzut păr castaniu lung și bogat.
‪- Serios? ‪- Da.
‪E clar că așa a fost scris în stele.
‪Mă trec fiorii numai spunând asta.
‪Am emoții.
‪Deja am aflat multe, ‪așa că voi începe cu asta.
‪Întrebarea e dacă aveți pe cineva ‪în comun sau nu?
‪Eu le cunosc, ‪dar ele n-au pe nimeni în comun.
‪Nu se cunosc.
‪Producătorul a zis să aduc ‪doar o persoană,
‪dar am zis că nu pot alege.
‪„Nu-i pot face asta prietenei mele. ‪I-am spus deja. Nu pot veni cu altcineva.
‪E foarte important,” am spus.
‪A doua zi m-a sunat producătorul:
‪„Bine, poți veni cu doi invitați.”
‪Asta ajută. Voi separa lucrurile.
‪- Ați adus obiecte? ‪- Da.
‪Bun. Puneți-le pe masă.
‪Perfect. Să pun asta aici.
‪Îl voi lua prima dată pe acesta.
‪Acesta? Bine.
‪- Da. Să vedem ce iese. ‪- Bine.
‪Așa…
‪Ai vreo legătură cu martie?
‪- Vreo aniversare? ‪- Atunci e ziua mea.
‪- Tare. Aleatoriu. Bun. ‪- Da.
‪Văd.
‪Știi pe cineva numit Christos?
‪- Da. ‪- Cine e?
‪Tatăl meu.
‪- Tatăl tău? ‪- Doamne! Ce ciudat!
‪- Da, știu, te sperie. ‪- Ce conversație ciudată!
‪Foarte interesant! Am să continui așa. ‪Bun.
‪Așa. Mi se arată o figură maternă, ‪dar nu e mama ta, ci a uneia dintre voi.
‪Cineva care a fost ‪cea mai tare mamă din lume, ca să zic așa.
‪Nu știu de ce simt asta așa puternic, ‪dar trebuie s-o spun.
‪Asta. Bun.
‪Aveți careva legături de familie ‪cu New York?
‪- New York? ‪- Da.
‪Nu New York City.
‪- Corect. Da. Statul New York. ‪- Bine.
‪E interesant ce mi se relevă.
‪Face referire la unele femei ‪care au legătură cu ea.
‪De obicei, asta se întâmplă ‪în relație cu fiicele,
‪dacă sunt două sau trei fete în familie…
‪Pe scurt, simt mult estrogen.
‪- Da. ‪- Multe femei puternice.
‪- A avut copii? ‪- Da.
‪- A avut fete? ‪- Da.
‪E bine. Știi dacă a avut cel puțin…? ‪Sunt îndoit între două sau trei.
‪- Câte? Două? ‪- Da.
‪- A născut-o pe una. ‪- Înțeleg.
‪Iar una e adoptată.
‪Îmi place. Bun.
‪Ciudat.
‪Îmi lasă impresia ‪că e mulțumită de cât a trăit.
‪Dar s-a întâmplat ceva interesant.
‪Unii oameni erau departe de ea ‪la momentul morții.
‪- Au fost doar anunțați de moartea ei. ‪- Cum?
‪- Doamne! ‪- E ciudat, fiindcă pe ea n-o deranjează.
‪Simt că e relaxată. „E-n regulă. ‪Nu trebuie să fie nimeni de față.”
‪- E absolut adevărat. ‪- Deci asta chiar s-a…
‪Să văd ce e asta.
‪Amintește o situație de când a pierit,
‪iar cineva n-a putut să vină.
‪Unde erați amândouă când a pierit?
‪- În Neuilly, Franța. ‪- Deci erați împreună?
‪- Da. ‪- Înțeleg.
‪A lipsit una dintre cele două fiice? ‪N-a reușit să ajungă?
‪- Niciuna n-a fost acolo. ‪- Bun.
‪- Dar așa a cerut ea. ‪- Da.
‪Deci asta e.
‪Ciudat.
‪Asta va suna ciudat,
‪dar există o legătură…
‪Simt ceva legat de celebritate.
‪Oricând simt asta,
‪cineva fie e renumit, ‪fie are legături cu celebrități
‪sau cu o figură istorică emblematică
‪sau… ați înțeles ideea.
‪Ai nimerit-o.
‪- Vorbim despre o viață cu stil. ‪- Da.
‪Asta simt. Aș spune că e ceva regal.
‪Bun cuvânt.
‪Chiar voiam să spun că cineva e înrudit, ‪ceea ce ne duce mai departe…
‪Cred că a cunoscut capete încoronate.
‪Apare detaliul ăsta.
‪Nu simt că e vorba ‪de celebrități mediatice.
‪E vorba de demnitari, ‪de oameni de rang înalt.
‪Eu asta simt. ‪Apare o referință interesantă,
‪poate încă nu e relevantă, ‪dar cred că există o Ruth.
‪- Îți spune ceva Ruth? ‪- Da.
‪- Știi cine e Ruth? ‪- Da.
‪Glumești?
‪Da, deci mi se spune să evidențiez „Ruth”. ‪Foarte interesantă doamnă.
‪O simt ca pe o forță a naturii.
‪- Vreau să știi asta. ‪- I s-a mai spus asta.
‪- Cred. Da. ‪- E o trăsătură a ei.
‪Sunt curios cine e mama.
‪Bun. Mi-a fost ca o mamă, bunică, ‪cea mai bună prietenă.
‪Am învățat multe de la ea.
‪- Tu ești foarte tânăr. ‪- Da.
‪Poate nu știi.
‪- Dar asta… asta este ea. ‪- Poftim?
‪- Da. ‪- Cum?
‪Glumești?
‪Subtitrarea: Linda Pricăjan