- Beklager at jeg måtte være røff. - Vi kan finne en annen løsning.
Hold kjeft! Hold kjeft, for faen!
- Du er så ynkelig. - Du tar feil. Ting skjer av en grunn.
Og grunnen til at hun måtte dø, er deg og kun deg.
- Hun het Merle! - Riktig. Merle.
- Jeg ante det ikke! Hadde jeg det... - Hva visste du ikke?
Nei, Dennis, ikke gjør det. Nei!
NATTEN VIL FINNE DEG
- Hvor er han? - Lageret. Vi måtte sperre ham inne.
Jeg spytter deg i trynet! Hvem tror du at du er?
Jeg er fra rennesteinen. Truer du meg, stikker jeg deg ned.
- Bli med en runde... - Favio. Jeg kommer inn, greit?
Pell deg vekk, politifitte!
- Vil du ikke vente på forsterkninger? - Nei.
Hei, Favio. Hvordan går det?
- Du havner snart på lukket avdeling. - Drit og dra!
- Hva stjal han? - Et huggjern.
- Perfekt til innbrudd. - Dra til helvete!
Favio, nå holder det! Kom!
Luise, går alt bra?
- Favio... Hvor er han? - Inne. Hva er i veien?
Det er bare et migreneanfall. Jeg har tatt noe mot det.
Jeg kan skrive rapporten. Hit med den!
Kom denne nå nettopp?
Så gale gangsterunger er din greie.
- 11-38 til Alex, kom. - Kom.
Langenfelder Straße, Oberbarmen. Ambulanse er på vei.
- Du bør kjøre. - La noen andre ta seg av det.
- Nei, vi er nærmere. - Er du alltid så sta?
Jeg har en avtale. Kriminalavdeling tre, Holger Tesche.
- Häger. Det er fint å se deg. - Berg.
- Selvsagt. Unnskyld. Kaffe? - Nei takk.
- Sett deg ned. - Takk.
- Hva kan jeg hjelpe med? - Dennis Opitz er løslatt.
- På prøve. - Etter bare seks år og sju måneder?!
- Ja, du er neppe særlig begeistret... - Begeistret?
- Tro meg, jeg forstår... - Hun ble knivstukket 24 ganger.
Hun var fullstendig sjanseløs.
Ja. Dessverre ble han bare dømt for forsettlig drap.
Og det var en helvetes diger feil!
Du må gi slipp på saken. Ingen holder ut slikt i lengden.
Hvordan går det med den andre datteren din? Hva heter hun igjen?
- Josi. - Josi, ja. Stemmer.
- Hvor gammel er hun nå? - 17 år.
Hun har det bra. Hun bor hos faren sin.
- Holder noen øye med ham? - Dennis har endret seg.
Sosialprognosen hans er forbilledlig.
Dennis. Så fint å se deg. Kom inn.
Gratulerer. Vanligvis går det ikke så raskt å finne jobb.
Jeg kjenner sjefen der. Erik Ludwig.
- La han inn et godt ord for deg? - Han var læreren min i fengslet.
- Og hvordan går det sånn ellers? - Jo da, det går.
Heldigvis slapp jeg å bo på rehabiliteringshjem.
- Fostermoren din, Yvonne Aschhausen. - Dr. Aschhausen.
Var hun den eneste som besøkte deg i fengslet?
- Yvonne ordnet ting jeg ikke kunne. - For eksempel...?
Enkeltterapien. Jeg ville ikke gå til gruppeterapi.
Ifølge papirene ble du satt under hennes omsorg i 2004.
"Satt"? Jøsses.
Kun tre måneder senere var du tilbake på barnehjemmet.
- Hvorfor? Hva skar seg? - Ingenting.
Kom igjen, Dennis. Ikke tro at jeg er dum.
- Alt sammen står i mappen min. - Ikke alt. Da spurte jeg ikke.
En femåring som lemlester frosker. Ville du beholdt ham?
Forsømte barn kan ha en trang til å pine dyr.
Desto mer overraskende at Yvonne lar meg bo hos henne nå.
Synes du ikke?
Rett blikket fremover. Du er ung. Herfra kan det bare gå bedre.
Se på den fyren. Han med rosene.
Hei, herr ungkar. Herr ungkar?
Du kan gi alle rosene til meg.
Ok... For en dust.
Synd for ham.
- Hei! - Har du tatt med noe til meg?
- Ikke i dag. Neste gang. - Lover du?
- Så tung du har blitt. - Det har Paul også.
- For et fint fly. - Hei.
- Jeg er piloten. - Nei, jeg!
Det er alltid to piloter, gutter.
- Luise, hva gjør du her? - Hei, Manuel.
- Du svarer ikke når jeg ringer. - Hva er det du vil?
Jeg så ham. Han er løslatt.
Visste du det alt? Pokker ta, du skulle fortalt meg det.
Ikke foran barna. Vi går inn.
- Sukker? - Nei, fortsatt ikke.
Hvorfor sa du ikke noe?
Ville det endret på noe? Om han hadde avtjent hele straffen.
- Han er fri og kan gjøre som han vil! - Han må gjennom prøvetiden.
- Enn datteren vår? Har du tenkt... - Ja, hva med datteren vår?
- Du har bare glemt henne. - Snakker du om Merle?
Hun er død.
Vet du hvorfor vi ikke sa noe til deg? Dennis Opitz...
Dennis Opitz utdannet seg til metallarbeider i fengslet-
og har gått til sinneterapi.
Sosialprognosen hans er forbilledlig, og han utgjør ingen fare mer.
- Pisspreik! - Han utgjør ingen fare lenger.
Paragraf 88: opphevelse av ungdomsdom. Bare spør Carla.
- Hold opp. - Carla var min advokat òg.
Og du pulte henne så snart Merle var stedt til hvile.
- Du er motbydelig. - Og du gjør meg kvalm!
God kveld.
- Blir du til middag? - Nei takk. Jeg skulle gå nå. Ha det.
Du bør prate med Josi. Før hun gjør det.
Takk, pappa.
- Hva ville hun? - Dennis er løslatt.
- Når skjedde det? - For fire uker siden.
- Fire uker? Og du sier det først nå? - Jeg ville ikke gjøre deg opprørt.
Jeg vil ikke gjøre familien opprørt. Jeg orker ikke mer av dette.
Hva med mamma?
Så lenge han ikke bryter vilkårene, kan han gjøre som han vil.
Gi moren din en ny sjanse.
- Hvorfor det? - Fordi hun er moren din.
É a tua mãe, filha.
Hva...? Hva er det du vil?
SJU ÅR TIDLIGERE
I morgen forventer jeg å få en matboks òg.
- Hvis du får forfremmelsen, så. - Hva, er du i tvil?
- Si det. - Nei, jeg er ikke det.
- Faen, faen, faen, faen! - Fire euro i sparegrisen.
- Hva er det? - De avlyste praksisplassen min.
- Hvem da? - Hollberg-byrået. Elitistiske folk.
Plutselig tar de ikke imot skoleelever mer.
- Hva nå? - Ingenting! Faen.
- Fem euro. - Jeg ville lage min første kampanje.
- Aha. - "Aha"? Er det alt du har å si?
- Gjør noe innenfor sosialsektoren. - Slik som dere?
Det er flaut nok at foreldrene mine er purk.
Jeg tenkte mer i retning et gamlehjem eller en barnehage.
- Jeg ville gjort det. - Josi. Juice?
Selvsagt, "Jack Sparrow". Du ville ikke fått noe annet.
- Hun er 17 år. En vanskelig alder. - En ekstremt vanskelig alder.
Ha det bra, elsklingene mine.
"Elsklinger"? Jeg hater det.
- Merle, på med hjelmen! - Mamma! Ro ned, da.
Jeg fødte deg ikke for å skrape deg løs fra asfalten.
- Du glemte denne. - Behold den, du.
Jeg er glad i deg òg, skatten min.
I den neste runden må vi gjette.
Hvilket av disse visdomsordene kunne du ha sagt?
- Artig. - Mener du det alvorlig? Det er...
Hei, Josi, skatten min. Våkne. Det er overstått.
- Kommer pappa også? - Han måtte jobbe for en kollega.
- Hei, Josi, hvordan føles det? - Rart. Litt som sand.
Bindehinnen er litt irritert. Den vil være bedre om noen dager.
Her. Tre ganger daglig, oftere om nødvendig.
- Takk, dr. Aschhausen. Noe mer? - Nei, det var det.
De trenger du ikke lenger.
- Ja? - Manuel, har du tid?
Her får du den tapre datteren din.
- Pappa? Jeg kan se uten briller. - Fantastisk.
Takk.
- Favio fikk plass i et ungdomstiltak. - Det er på tide.
Han respekterer deg. Kanskje vil han skjerpe seg.
Han har vært til en hærskare med psykologer.
8 år gammel skulket og drakk han. 11 år gammel skadet han ei jente.
11-38 til Alex, kom.
- Kom. - Sonnborner Straße 20.
En bevisstløs kvinne. Ambulanse er på stedet.
Se på nesetippen min.
- Hvor er ektemannen? - På kjøkkenet.
Herr Krüger? Berg. Dette er min kollega, Horvart. Hva skjedde?
Vi spiste lunsj, som vanlig, og så ble kona mi plutselig dårlig.
Hun falt av stolen.
- Ganske enkelt? - Ja.
- Dere kranglet. Barna er redde deg. - Vi hadde en diskusjon.
Diskuterte dere, eller slo du henne?
Slo du kona di?
Pakk sakene dine. Her får du ikke være inntil videre.
- Du må. Nøklene. - Hva?
Paragraf 34: Bortvisning fra bolig for å hindre vold i hjemmet.
Hvor skal jeg dra? Dette er hjemmet mitt.
Fru Krüger er stabil og vil avgi forklaring.
- Hvorfor lyver hun? - Vi kan ikke gjøre noe.
- Hver 3. dag blir en kvinne drept. - Ikke la det gå inn på deg, Nadisa.
Denne dritten kan du ta med tilbake. Kjør skrotet ditt et annet sted.
Hei! Dette er ingen selvbetjeningsbutikk.
Gjør du det igjen, er det rett tilbake til ugga-bugga-land.
- De tror de kan få alt gratis. - Det havner uansett i søpla.
I kveld. Pollux. Jeg skal presentere deg for noen karer.
Vi er kamerater. Vi lar ingen i stikken.
Og ikke motsi meg foran de andre.
- Du sa at du ville se hvordan det er. - Jeg har ombestemt meg.
- Hvor vil du dra da? - Jeg kan ta praksisen neste år.
- Det er snakk om to uker. - Jeg orker ikke disse dustene.
- De er ikke mine folk. - Ikke dine folk?
Ikke alle ble født med sølvskje i munnen, som du og søsteren din.
Hvordan holder far ut med deg?
Her er fritidsrommet. Vi har også et verksted og et treningsrom.
- Felleskjøkkenet. - Hei, herr Börnsen.
- Hold opp å smiske, Nico. - Ja vel, herr Börnsen.
Og her er lekserommet.
Dennis, hvor er de andre?
Egentlig burde jeg stenge stedet. Vi er så få, og sykefraværet er høyt.
20 prosent av 600. Det er ikke noe vanskelig.
10 prosent av 600.
Nå?
600 delt på 10 er...?
- 60. - 20 prosent er dobbelt så mye.
- 120. - Jackpot!
Kryss av, da vel.
Datteren din er som sendt fra himmelen.
Neste oppgave.
Ha en fin kveld, gutter. Vi ses i morgen.
Luise. Det er fint å se deg.
Ut! Ut av bilen min!
Er det rent tilfeldig at du er her? Ikke det?
Eller... Ville du gi meg skyss hjem?
Ikke det heller? Da blir jeg vel nødt til å ta bussen.
Vent!
La henne være i fred. Hold deg unna elven!
Jeg liker den plassen. Det er fint og stille der.
Men vannet har blitt skittent siden sist.
- Hvis du drar dit, skal jeg... - Hva skal du gjøre? "Jeg, jeg..."
- Bare si det. - Forsvinn. Bare forsvinn.
Ja... Men frem til da, Luise...
Før du skyter meg, som en ilder som har spist opp basilikumen din...
Frem til da har vi ett og annet vi må ta oss av.
Hva med klokka 11? Kanskje blir det bedritent, men hvis Chase er DJ...
- Nå, hva synes du? - Fint! Nå er det min tur.
Herregud, du ser fantastisk ut!
Det kommer til å bli råbra.
- Hallo? - Yvonne. Er du tilbake alt?
Ja, jeg har handlet inn. Vi kan lage mat når du er ferdig.
Det er snilt av deg, men jeg har spist alt.
Si meg... Kom du overhodet hjem i natt?
- Hvordan det? - Jeg hørte deg ikke.
- Var du bekymret? - Ja, litt.
Jeg var hos kjæresten min, om du ønsker å vite det.
Så du har en... Unnskyld, det visste jeg ikke.
- Det gjør meg glad. - Meg òg.
- Hvis du trenger noe... - Takk. Jeg klarer meg bra.
- Vær så god. - Takk.
- Nummer 47 er ledig. - Takk.
Hei.
- Kjenner du betingelsene mine? - De stod på profilen din.
Greit.
Strammere!
- Fortsett! Jeg er ikke i mål. - Kle på deg, og så kan du gå.
Er dette datteren din?
- Hei, dere to. Dere får ha det gøy. - Takk.
- Jeg kan få dem hit til deg. - Hva? Nei, la det være.
- Vil du pule? Det kan jeg ordne. - Nei.
- Vil dere ha noe å drikke? - Gjerne.
- Hva med venninnen din? - Josi, kom.
Vil dere sitte hos oss? Der oppe, på balkongen.
- Hei. Vadim. Hva heter du? - Mathilda.
Hva er det du drikker? Jeg kan ta den. Hold denne litt.
- Ja, bare sitt. Liker du champagne? - Jeg elsker det.
- Er du fra vettet? - Slapp av, jenter.
- Venninnen din begår en diger tabbe. - Sier hvem da?
- Det er best om dere stikker. - Vent.
- Er fyren på flørteren vennen din? - Nei.
- Tilhører du de snille gutta? - Jeg tilhører ikke noen.
- Enn du? Tilhører du noen? - Hva om jeg gjør det?
Da går du glipp av noe.
- Luca. - Kanskje bare sletter jeg deg, Luca.
Det gjør du ikke.
Tekst: Petter Røen Iyuno