Îmi pare rău că a trebuit să fiu puţin dur.
Te rog! Putem rezolva. Dar nu aşa.
Taci din gură! Tacă-ţi nenorocita de fleancă!
Eşti penibil!
Nu! Te înşeli. Lucrurile se întâmplă mereu pentru un motiv.
Iar motivul pentru care ea a trebuit să moară eşti tu. Doar tu.
O cheamă Merle!
- Aşa e. Merle. - Nu am ştiut! Dacă aş fi ştiut...
- Ce nu ai ştiut? - Nu! Te rog, Dennis! Nu o face!
Nu!
CELE DOUĂ PĂRŢI ALE ABISULUI
NOAPTEA TE VA GĂSI
- Unde e? - În magazie.
A trebuit să-l închidem acolo. O luase razna.
O să te scuip în faţă.
Spune-mi, te rog, Cine te crezi?
Am crescut în mahala, în întuneric
Nu mă mai ameninţa Bag un cuţit în tine.
Hai să dăm o tură...
- Hei, Favio. O să intru, bine? - Du-te dracu', poliţista naibii!
- Nu vrei să aştepţi întăriri? - Nu.
Hei, Favio. Cum te simţi?
Având în vedere haosul ăsta, o să ajungi la psihiatrie.
- Pupă-mă-n cur! - Ce-a furat de data asta?
- O daltă. - Perfectă pentru spart case.
- Du-te naiba! - Hei, Favio! De ajuns.
Să mergem.
Luise, eşti bine?
- Favio... Unde e? - E înăuntru.
Ce s-a întâmplat?
Doar o migrenă. Am luat ceva. O să mă simt bine în curând.
Scriu eu raportul. Dă-l încoace.
Tocmai am primit asta?
Deci îţi plac copiii mafioţi nebuni.
1138 pentru Alex. Recepţionezi? Recepţie.
Strada Langenfelder Oberbarmen. Ambulanţa e pe drum.
Am înţeles.
Ar trebui să conduci tu.
Lasă-i pe alţii să preia apelul. Bea o cafea.
- Noi suntem mai aproape. - Mereu eşti aşa încăpăţânată?
Am programată o întâlnire. Investigaţii criminale, divizia 3.
Inspector şef Holger Tesche.
- D-şoară Häger. Mă bucur să vă văd. - Mă cheamă "Berg".
Bineînţeles. Îmi cer scuze!
- Cafea? - Nu, mulţumesc.
- Luaţi loc. - Mulţumesc.
- Cu ce vă pot ajuta? - Dennis Opitz a fost eliberat.
Eliberat condiţionat.
După şase ani şi şapte luni? E cumva o glumă?
Văd că nu sunteţi de acord cele întâmplate...
Să fiu de acord?
D-şoară Berg, înţeleg...
A fost înjunghiată de 24 de ori în abdomen, piept şi gât.
Nu a avut nicio şansă. Nici una.
Îmi pare rău, dar judecătorul a decis că a fost vorba de omor din culpă.
O greşeală. O greşeală nenorocită!
Ar trebui să uitaţi, d-şoară Berg. Nu puteţi să vă gândiţi numai la asta.
Ce mai face fiica dvs.? Cum ziceaţi că o cheamă?
- Josi. - Josi, da.
Aşa e. Câţi ani are acum?
17.
E bine... Locuieşte cu tatăl ei.
Îl supraveghează cineva?
Dennis s-a schimbat, iar rezultatele evaluării lui sunt excepţionale.
Dennis. Mă bucur să te văd. Intră.
Felicitări!
De obicei durează mai mult să îţi găseşti o slujbă.
Îl cunosc pe şeful centrului de reciclare. Erik Ludwig.
Şi el a pus o vorbă bună pentru tine?
A fost profesorul meu în primul an de închisoare.
Altfel, cum stau lucrurile?
Bine.
Mă bucur că nu a trebuit să mă duc într-o casă de reeducare.
- Fosta ta mamă adoptivă, Yvonne... - Doctor Aschhausen.
A fost singura persoană care te-a vizitat când erai în închisoare?
Yvonne a aranjat lucruri pe care nu le-aş fi putut rezolva singur.
De exemplu?
Sesiunile de terapie personală. Nu am vrut să fiu într-un grup.
Conform evidenţelor mele,
ai fost plasat în grija doctoriţei Aschhausen în 2004.
Plasat?
La naiba!
Dar după trei luni, te-ai întors la orfelinat.
De ce?
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Haide, Dennis. Nu mă lua de proastă.
E totul în dosar.
Nu totul. Altfel, nu aş fi întrebat.
Un copil de cinci ani care taie fundurile broaştelor...
Dvs. l-aţi păstra?
Copiii neglijaţi tind să tortureze animale.
Cu atât mai mult am fost suprins că Yvonne mă lasă să stau cu ea din nou.
Nu credeţi?
Gândeşte-te la viitor, Dennis.
Eşti tânăr. Poţi să fii mai bun de acum înainte.
Uite-l pe tipul de acolo. Uite. Cel cu trandafirii.
Hei, d-le Burlac!
D-le Burlac?
Ai putea să-mi dai mie toţi trandafirii.
Bine...
Fraiere! Adică, serios.
Dacă nu te vrea, e pierderea lui.
Hei, tu!
- Mi-ai adus ceva? - Azi nu, din păcate. Data viitoare.
Promiţi?
- Te-ai îngrăşat, nu? - La fel şi Paul.
- Ce avion mişto. - Bună.
- Eu sunt pilotul. - Nu! Eu sunt.
Sunt mereu doi piloţi. Nu aveţi motive de ceartă, băieţi.
Luise, ce cauţi aici?
Hei, Manuel!
- De ce nu-mi răspunzi la telefon? - Ce vrei?
L-am văzut.
A ieşit.
Ştiai deja?
La naiba, Manuel! Ar fi trebuit să-mi spui.
Nu în faţa copiilor. Să mergem înăuntru.
- Zahăr? - Tot fără zahăr.
De ce nu mi-ai spus?
- Ar fi schimbat ceva? - Ce vrei să spui?
Dacă ar fi făcut toţi cei opt ani şi nouă luni?
Nu înţelegi? A ieşit din puşcărie!
- Poate face ce vrea! - Trebuie să treacă perioada de probă.
Cum rămâne cu fiica noastră?
Te-ai gândit vreun minut...
- Da. Ce e cu fiica noastră? - Ai renunţat la ea!
Ai uitat-o de tot.
A, vorbeşti despre Merle? E moartă.
Stai. Vrei să ştii de ce nu ţi-am spus nimic?
- Dennis Opitz... - Nu-i spune numele nenorocit!
Dennis Opitz a luat bacalaureatul în închisoare, are diplomă de metalurgist
şi a finalizat cu succes terapia şi programul anti-agresiune.
Evaluarea de risc în cazul lui este exemplară
şi nu mai prezintă un pericol pentru publicul larg.
- Aiurea! - Nu înţelegi?
Nu mai prezintă un pericol pentru publicul larg.
Secţiunea 88: "Suspendarea pedepselor pentru minori."
- Întreab-o pe Carla. - Pe Carla?
- Hai să încetăm chestia asta. - Carla a fost şi avocata mea!
Dar nu ai avut nimic mai bun de făcut
decât să i-o tragi, când Merle abia fusese îngropată.
- Eşti dezgustătoare. - Da! Iar tu mă scârbeşti!
Bună seara.
- Rămâi la cină? - Nu, mulţumesc.
Tocmai plecam. Pa.
Ar trebui să vorbeşti cu Josi.
Înainte să vorbească ea.
Mersi, tată.
- Ce voia? - Dennis a ieşit din puşcărie.
- De când? - De patru săptămâni.
Patru săptămâni? Şi îmi spui abia acum?
Nu am vrut să te supăr. Nu am vrut să supăr toată familia.
Nu mai vreau să am de-a face cu povestea asta bolnavă.
Şi mama?
Atâta timp cât el nu încalcă condiţiile eliberării, poate face ce vrea.
Ar trebui să-i mai dai mamei tale o şansă.
- De ce să fac asta? - Pentru că e mama ta.
E mama ta.
Ce... Ce vrei?
Începând de mâine, să îmi pregăteşti şi mie pachet.
- Dacă obţii promovarea, bine. - Te îndoieşti?
Spune-mi.
- Nu, nu chiar. - Nu chiar?
Rahat. Rahat. Rahat.
Patru euro în borcanul de înjurături.
- Ce s-a întâmplat? - Idioţii mi-au anulat internship-ul.
- Ce? Cine? - Agenţia Hollberg. Cam elitişti...
Nu mai primesc studenţi. Brusc şi dintr-odată. Pur şi simplu.
- Şi acum ce faci? - Nimic! Gata! Rahat.
- Cinci euro în borcan. - Voiam să lucrez la prima campanie.
- Aha! - E tot ce ai de spus?
Fă altceva. În domeniul social.
Ca tine? Nu-i destul că părinţii mei sunt poliţişti...
Mă gândeam la un cămin de bătrâni sau o grădiniţă.
- Nu. - Eu aş face-o.
- Josi. Suc de portocale? - Sigur că da, Jack Sparrow.
Nu ai putea obţine altceva.
Are 17 ani.
- E o vârstă dificilă. - E o vârstă extrem de dificilă.
Pa, iepuraşi.
Iepuraşi? Oribil!
Merle, casca!
Mamă! Calmează-te!
Nu te-am adus pe lume ca să trebuiască să te adun de pe asfalt.
Ai uitat asta.
Păstrează-l.
Şi eu te iubesc, draga mea.
- Runda următoare, va trebui să ghicim. - Grozav.
Care dintre următoarele zicale ar fi putut fi spuse de tine?
E foarte mişto.
Serios? E foarte...
INSTANŢA REGIONALĂ WUPPERTAL VERDICT
Hei, Josi, draga mea!
Trezeşte-te. Ai reuşit.
Vine şi tati?
A trebuit să meargă la serviciu. Îi ţine locul unui coleg.
- Hei, Josi. Cum te simţi? - Ciudat. Un pic ca nisipul.
Ţesutul conjuctiv e puţin iritat. Se va calma în câteva zile.
Poftim. De trei ori pe zi şi, dacă e nevoie, dă-i mai mult.
Mulţumesc, Dr. Aschhausen. Altceva?
Nu. Asta e tot.
Nu mai ai nevoie de ăia.
- Da? - Manuel, ai un minut?
- Bineînţeles! - Ţi-o dau pe fiica ta curajoasă.
- Tată? - Ce faci, draga mea?
- Pot să văd fără ochelari. - Fantastic!
Mulţumesc.
Favio va fi pus într-un program pentru recidivişti minori.
- Da, ar fi şi timpul. - Pe tine te respectă.
- Nu respectă pe nimeni. - Poate o să se cumineţească.
Favio a trecut prin mâinile a zeci de asistenţi sociali şi psihologi.
La opt ani chiulea de la şcoală, bea votcă în parc, şi-a jefuit bunica.
La 11, îşi injecta ketamină şi a băgat o fată în spital.
11ħ38 pentru Alex. Recepţionezi?
- 11ħ38 pentru Alex. Recepţionezi? - Recepţie.
Strada Sonnborner nr. 20, Krüger.
O femeie rănită, nu răspunde la stimuli. Ambulanţa e acolo.
Am înţeles.
Uită-te la vârful nasului meu.
- Unde e soţul? - În bucătărie.
D-le Krüger?
Berg. Ea e colega mea, Horvart. Ce s-a întâmplat aici?
Luam prânzul, ca de obicei, apoi soţia mea a început să se simtă rău.
A căzut de pe scaun, chiar aici.
Dintr-odată?
Da.
Vă certaţi. Copiilor dvs. le e frică de dvs.
- Discutam. - Discutaţi sau o loveaţi?
V-aţi lovit soţia?
Strângeţi-vă lucrurile. Nu mai aveţi voie în apartament deocamdată.
- Nu pot. - Puteţi. Veniţi cu mine.
- Nu aveţi de ales. Cheile. - Poftim?
Secţiunea 34 a legii poliţiei din Renania de NordħWestfalia:
"evacuare pentru a proteja împotriva violenţei domestice."
Dar unde să mă duc? Asta e casa mea.
D-na Krüger e într-o stare stabilă şi ar vrea să dea o declaraţie.
- De ce minte? - Îl acoperă, nu putem acţiona.
O femeie e ucisă la fiecare trei zile!
Nu lăsa asta să te afecteze prea mult, Nadisa.
- Ia rahatul ăla înapoi cu tine. - Dar...
Fără dar. Nu vreau gunoaie de genul ăsta. Du-l în altă parte.
Hei!
- Nu e un magazin cu auto-servire. - Îmi cer scuze, domnule.
Dacă te mai văd făcând asta, te întorci de unde ai venit.
Coloraţii ăştia cred că primesc totul pe gratis.
- Oricum va fi aruncat la gunoi. - În seara asta. Pollux.
- O să-ţi prezint nişte băieţi. - Mişto.
Suntem tovarăşi. Ne apărăm mereu unul pe altul.
Şi nu mă contrazice în faţa celorlalţi.
Haide. Ai zis că vrei să încerci.
- M-am răzgândit. - Grozav!
Şi unde o să te duci acum?
D-şoara Müller a zis că pot să fac un internship şi la anul.
Haide, Merle. Sunt doar două săptămâni.
Nu am ce face cu idioţii ăştia. Nu sunt gaşca mea.
Nu sunt gaşca ta?
Nu toată lumea s-a născut în puf,
ca tine şi ca sora ta.
Cum te suportă tata?
Asta e zona de recreere a tinerilor.
Avem şi un atelier creativ şi o sală de fitness.
- Aici e bucătăria comună. - Bună ziua, d-le Börnsen.
- Nu mă mai linguşi, Nico. - S-a făcut, d-le Börnsen.
Iar aici e sala pentru teme.
Dennis? Unde sunt ceilalţi?
De fapt, va trebui să închid locul ăsta.
Nu avem suficient personal, iar oamenii îşi iau mereu concediu medical.
20% din 600.
Nu e aşa de greu.
10%
din 600.
Deci?
600 împărţit la 10 egal...
- 60. - Deci 20% înseamnă dublu.
120.
Bingo!
Haide. Bifează căsuţa.
Fiica ta e o mană cerească.
Următoarea cerinţă.
Luise.
Mă bucur să te văd.
Ieşi afară.
Ieşi afară din maşina mea.
Presupun că venirea ta aici e doar o coincindenţă. Nu e? Sau...
Voiai să mă duci acasă cu maşina?
Nici asta?
Atunci o să iau autobuzul.
Stai!
Las-o în pace! Nu te întoarce la râu.
Îmi place locul ăla.
E linişte şi pace acolo.
Dar apa s-a murdărit în ultimii şapte ani.
- Dacă te mai duci acolo, o să... - Ce? Ce-o să faci?
"O să... O să..."
- Spune. - Dispari.
Dispari.
Da... Dar până atunci, Luise...
Până o să mă împuşti ca pe un dihor turbat care-ţi mănâncă busuiocul...
Până atunci, mai sunt multe de făcut.
Nu ştiu. Pe la 11 seara?
Ar putea fi de rahat, dar dacă pune Chase muzică...
- Deci? Ce părere ai? - Drăguţ! Acum e rândul meu.
Doamne! Arăţi grozav!
O să fie super.
Bine.
Alo?
Yvonne! Te-ai întors deja?
Da. Am făcut cumpărăturile.
Am putea găti ceva împreună, după ce termini.
Drăguţ din partea ta. Dar am mâncat deja.
Apropo... Ai venit acasă aseară?
- De ce întrebi? - Nu te-am auzit deloc.
Ai fost îngrijorată?
Un pic.
Dacă chiar vrei să ştii, am rămas la iubita mea.
A! Ai o...
Scuze! Nu am ştiut.
- Mă bucur pentru tine. - Şi eu.
- Dacă ai nevoie de ceva... - Mulţumesc.
Nu am nevoie de nimic acum.
Da.
Să o beţi cu plăcere!
47 e liber.
Mulţumesc.
Hei.
- Ştii condiţiile mele? - Erau pe profilul tău.
Bine.
Mai strâns!
Hei! Continuă. Nu am terminat încă.
Îmbracă-te şi apoi poţi să pleci.
E fiica ta?
Bună, fetelor.
- Bună! - Bună! Distracţie plăcută!
Mersi!
Bine.
- Îţi fac eu lipeala. - Nu!
Ce? Nu, las-o baltă.
- Vrei să ţi-o tragi? Găsesc pe cineva. - Nu!
Vrei ceva de băut?
- Dar prietena ta? - Josi, vino cu mine.
- Vrei să vii cu noi? - Unde?
- Acolo, sus. La balcon. - Da.
- Bună. Eu sunt Vadim. Tu? - Mathilda.
- Ce bei? Un şpriţ? - Un "No Clue".
Iau eu asta. Ţine asta puţin.
Da, ia loc. Îţi place şampania?
O ador!
- Ai înnebunit? - Calmaţi-vă, fetelor.
- Prietena ta face o mare greşeală. - Cine zice?
Ar fi mai bine să pleci.
Stai!
Tipul care agaţă fete. E prietenul tău?
Nu.
- Deci tu eşti cu tipii de treabă? - Nu sunt cu nimeni.
- Tu? - Ce?
- Tu eşti cu cineva? - Ce dacă sunt?
Atunci pierzi chestii.
- Luca. - S-ar putea să îl şterg, Luca.
Nu o să-l ştergi.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA