Žao mi je što sam bio grub.
Molim te, sredićemo sve. Ali ne na ovaj način.
Umukni! Začepi tu prokletu gubicu!
Stvarno si jadan!
Nisam! Nije istina. Sve se uvek događa s razlogom.
A razlog zbog kog je ona umrla si ti i samo ti!
Ona se zove Merle!
Tako je. Merle.
- Nisam znala! Da jesam... - Šta nisi znala?
Ne! Molim te, Denise! Nemoj to da uradiš! Ne!
DVE STRANE PONORA
NOĆ ĆE TE PRONAĆI
- Gde je on? - U skladištu.
Morali smo da ga zaključamo. Pravio je nered.
Pljunuću vam u facu! Recite mi! Šta mislite, ko ste vi?
Odrastao sam u bedi. Ne pretite mi! Izbošću vas!
- Napravimo krug po kvartu. - Hej, Favio. Ulazim. U redu?
Odjebi, jebena policajko!
Nećete da sačekate pojačanje? -Ne.
Hej, Favio. Kako si?
Sudeći po ovom haosu, završićeš na psihijatriji.
- Poljubi me u dupe! - Šta je ukrao?
Dleto. -Savršeno za provaljivanje u kuće.
- Jebite se! - Favio! Sad je dosta.
Idemo!
Luize, jesi li dobro?
- Gde je Favio? - Unutra je.
Šta je bilo?
Uhvatila me je migrena. Popila sam tabletu. Brzo će da prođe.
Napisaću izveštaj. Daj mi.
Ovo je sad stiglo?
Izgleda da voliš problematične klince.
Poziv u pomoć za Aleks. Čuješ?
Čujem. -Saobraćajka u ulici Langenfelder. Hitna je na putu.
Primljeno.
Bolje je da ti voziš.
Neka drugi preuzmu poziv. Popij kafu.
- Mi smo bliže. - Uvek si ovako tvrdoglava?
Imam zakazan sastanak s glavnim inspektorom Holgerom Tešeom.
Gđo Heger, drago mi je što vas vidim. -Berg.
Tako je. Izvinjavam se.
Jeste li za kafu? -Ne, hvala. Sedite. -Ne, hvala.
- Šta mogu da učinim za vas? - Denis Opic je ranije pušten.
Na uslovnoj je slobodi.
Nakon šest godina i sedam meseci? Šalite se?
Vidim da imate negativan stav prema razvoju događaja.
"Negativan stav"?
Gđo Berg, razumem... -Ubodena je 24 puta u stomak, grudi i vrat.
Nije imala apsolutno nikakve šanse!
Žao mi je, ali sudija kaže da je to ubistvo iz nehata.
To je bila greška. Prokleta greška!
Morate da pređete preko toga. Ne možete doveka da se bavite time.
Kako je vaša druga ćerka? Kako se ono zove?
Džozi. -Džozi, da.
Tako je. Koliko ima godina?
Sedamnaest.
Dobro je. Ona... Ona sad živi s ocem.
Da li neko pazi na njega?
Promenio se. Ima izvanredne rezultate, ne predstavlja opasnost.
Denise, drago mi je što te vidim. Dođi.
Čestitam.
Svima treba dugo vremena da nađu posao.
Znam upravnika reciklažnog centra, Erika Ludviga.
On te je preporučio?
Bio mi je učitelj prvu godinu u zatvoru.
Kako život inače, Denise?
Dobro.
Drago mi je što nisam u prihvatilištu.
- Tvoja bivša starateljka Ivon... - Doktorka Ašhauzen.
Ona te je jedina posećivala u zatvoru?
Ona mi je sređivala stvari koje nisam mogao.
Recimo?
Individualne terapije. Nisam hteo da budem u grupi.
Prema mojim podacima, 2004. godine si stavljen pod nadzor dr Ašhauzen.
"Pod nadzor"?
Bože...
Ali već nakon tri meseca si se vratio u dom.
Zašto?
Šta se desilo?
Ništa.
Daj, Denise. Nisam glupa.
Sve je u mom dosijeu.
Nije. Inače te ne bih pitala o tome.
Petogodišnjak koji mrcvari žabe...
Da li biste ga vi zadržali?
Zanemarena deca obično muče životinje.
Tim više iznenađuje to što me je Ivon primila nazad.
Slažete se?
Misli na budućnost, Denise.
Mlad si. Odsad možeš da budeš samo bolje.
Vidi onog tipa tamo.
Pogledaj ga. Onog s ružama.
Hej, gospodine Neženjo!
G. Neženjo?
Mogao si meni da daš te ruže.
Dobro...
Koji kreten.
Ako ne želi, on je na gubitku.
MERLE
Hej, ti!
- Jesi li mi nešto donela? - Danas nisam. Drugi put.
Časna reč?
- Postao si težak. - I Paul je.
Kako dobar avion! -Ćao.
- Ja sam pilot. - Nisi. Ja sam!
Uvek su dva pilota. Ne treba da se svađate, momci.
Luize, šta ti radiš ovde?
Hej, Manuele!
Zašto mi ne odgovaraš na pozive? -Šta hoćeš?
Videla sam ga.
Pušten je.
Ti si to znao?
Dođavola, Manuele! Trebalo je da mi kažeš.
Nećemo pred decom. Idemo u kuću.
Šećer? -Još ne.
Zašto mi nisi rekao?
- Da li bi to išta promenilo? - Kako to misliš?
Da je odslužio svih osam godina i devet meseci?
Kako ne razumeš? Na slobodi je!
- Može da radi šta hoće! - Prvo mora da prođe uslovnu.
A šta je s našom ćerkom? Je l' ti uopšte palo na pamet...
- Šta s našom ćerkom? - Odustao si od nje! Zaboravio si je!
Misliš na Merle? Ona je mrtva.
Čekaj. Znaš li zašto nismo hteli da ti kažemo?
- Denis Opic... - Ne govori to ime!
Stekao je srednjoškolsku diplomu u zatvoru, učio za zavarivača
i uspešno završio terapiju i borbu protiv agresije.
Procenjeno je da nije rizičan i da ne predstavlja pretnju ljudima.
- Gomila sranja! - Kako ti nije jasno?
Više nije pretnja ljudima!
Član 88: "Suspendovanje kazne maloletnika."
Pitaj Karlu. -Karlu?
- Dosta je bilo. - Ona je bila i moj advokat!
Ali ti nisi imao pametnija posla
nego da je krešeš, a nismo ni sahranili ćerku.
- Gadiš mi se! - I ti meni!
Dobro veče.
- Hoćeš li da ostaneš na večeri? - Ne, hvala. Odlazim. Zdravo.
Trebalo bi razgovarati sa Džozi.
Pre nje.
Hvala.
Šta je htela?
Denis je pušten.
Kad? -Pre četiri dana.
Pre četiri dana? I tek sad mi to kažeš?
Nisam hteo da te uznemiravam. Ni tebe ni ostatak porodice.
Ne želim više da se bavim tom groznom pričom.
Šta je s mamom?
Dok god ne krši uslovnu slobodu, može da radi šta hoće.
Trebalo bi mami da daš još jednu šansu.
- Zašto bih? - Zato što ti je majka.
A ti si njena ćerka.
Šta... Šta hoćeš?
Idemo! Sinovi domovine!
Dan slave je došao.
Od sutra i ja očekujem kutiju za ručak.
Ako dobiješ unapređenje, može. -Zar sumnjaš u mene?
- Hajde, reci. - Ne. Ne baš. -Ne baš?
Sranje! Sranje! Sranje! Sranje!
Četiri evra u kasicu.
Šta je bilo? -Oni idioti su mi otkazali praksu.
Molim? Ko to? -Agencija "Holberg". Uobraženi...
Više ne primaju učenike. Odjednom. Tek tako.
- I šta ćeš sad? - Ništa! Eto šta! Sranje!
Pet evra. -Htela sam da radim na svojoj prvoj kampanji.
Dobro... -To je sve što imate da kažete?
Radi nešto drugo. U društvenom sektoru.
Kao vi? Dovoljno je to što su mi roditelji policajci... -Hej!
Mislio sam na starački dom ili dečji vrtić.
- Neću. -Ja bih. -Džozi, želiš sok? - Naravno da želi, Džek Sperou.
Ništa drugo ne bi ni mogla.
Ima sedamnaest godina.
- Teško joj je. - Meni je ekstremno teško.
Ćao, zečići moji.
Zečići? Užas!
Merle, stavi kacigu!
Mama, pusti me!
Nisam te rodila da bih morala da te stružem s asfalta.
Zaboravila si ovo.
Ne treba mi.
Volim i ja tebe, dušo.
U sledećem krugu moramo da pogodimo. -"Predobro".
Koju od sledećih mudrosti si ti rekao?
Predobro!
Ozbiljno? To je stvarno...
PRESUDA OKRUŽNOG SUDA U VUPERTALU
Hej, Džozi, dušo!
Probudi se. Izdržala si.
Dolazi i tata?
Morao je da ode na posao. Menja kolegu.
Džozi, kako se osećaš?
- Čudno je. Kao pesak. - Rožnjača ti je još iziritirana.
Smiriće se narednih dana.
Neka uzima ovo tri puta dnevno. Po potrebi može i više.
Hvala, dr Ašhauzen. Još nešto? -Ne. To je sve.
To ti više ne treba.
Molim? -Manuele, imaš sekund?
Naravno. -Evo ti tvoja hrabra ćerka.
- Tata? -Kako si, dušo? - Vidim bez naočara. -Sjajno!
Hvala.
Favio je stavljen u program za maloletne prestupnike.
Bilo je i vreme. -Tebe poštuje.
- Nikoga on ne poštuje. - Možda se popravi.
Bio je kod raznih socijalnih radnika i psihologa.
S osam je bežao iz škole, pio votku u parku i opljačkao baku.
Sa 11 je koristio ketamin i poslao devojčicu u bolnicu.
Poziv u pomoć za Aleks. Da li me čuješ?
- Čujem. - Ulica Zonborner 20. Kriger.
Povređena ženska osoba. Hitna pomoć je na terenu.
Primljeno. Prijem.
Pogledajte u vrh mog nosa.
- Gde je suprug? - U kuhinji je.
Gospodine Kriger?
Policajka Berg i koleginica Horvat. Šta se desilo?
Ručali smo, po običaju, i supruga je počela loše da se oseća.
Pala je s ove stolice.
Iznenada?
Da.
Svađali ste se. Deca vas se plaše.
- Raspravljali smo se. - Raspravljali ste se ili ste je tukli?
Da li ste udarili svoju suprugu?
Spakujte stvari. Do daljnjeg vam nije dozvoljen ulazak u stan.
- Ne mogu. -Možete. Dođite. - Nemate izbora. Molim ključeve.
- Molim? - Paragraf 34a Zakona:
"Deložacija radi zaštite od porodičnog nasilja."
Ali gde da odem? Ovo je moja kuća!
Gđa Kriger je stabilno i želi da da izjavu.
Zašto laže? -Štiti ga. Ne možemo ništa.
Svaka tri dana ubiju jednu ženu!
Ne daj da to previše utiče na tebe, Nadisa.
Nosi to sranje nazad. -Ali...
Nema ali. Ne želim takvo smeće. Odnesi ga drugde.
Hej!
- Ovo nije samoposluga! - Izvinite, gospodine.
Ako te opet uhvatim, vraćaš se u svoju selendru.
Prokleti crnčići misle da sve mogu da dobiju besplatno.
- Svakako će završiti u smeću. - Večeras smo u "Poluksu".
Upoznaću te sa nekim tipovima. -Kul.
Prijatelji smo. Uvek smo tu jedan za drugog.
I ne suprotstavljaj mi se pred ostalima.
Daj. Rekla si da ćeš pogledati.
Predomislila sam se. -Sjajno!
Gde ćeš onda?
Gđa Miler je rekla da mogu i dogodine.
Daj, Merle. To su samo dve nedelje.
Idioti su! Ne spuštam se na njihov nivo!
"Na njihov nivo"?
Nisu se svi rodili sa zlatnom kašikom u ustima kao ti i tvoja sestra.
Kako tata izdržava s tobom?
Ovo je prostor za rekreaciju mladih.
Imamo i kreativnu radionicu i sobu za vežbanje.
- Ovde je zajednička kuhinja. - Dobar dan, g. Bornsen.
- Ne ulizuj mi se, Niko. - U redu, g. Bornsen.
A ovo je prostorija za domaći zadatak.
Denise, gde su ostali?
Treba da zatvorim ovu prostoriju.
Nema nas dovoljno. Stalno je neko na bolovanju.
20 % od 600.
Jednostavno je.
10 %
od 600.
Koliko je?
600 podeljeno sa 10 je...
60. -A 20 % bi bilo isto to, ali pomnoženo sa 2.
120.
Eto ga!
Pogodak!
Hajde, onda. Obeleži to.
Sam Bog ju je poslao.
Sledeći zadatak.
Luize.
Drago mi je što te vidim.
Izlazi.
Izlazi iz mojih kola.
Pretpostavljam da je ovo puka slučajnost?
Nije?
Ili...
Htela si da me odvezeš kući?
Nije ni to?
Izgleda da ću onda morati autobusom.
Stani!
Ostavi je na miru! Ne vraćaj se do reke.
Sviđa mi se tamo.
Mirno je i spokojno.
Ali voda je postala prljava u poslednjih sedam godina.
- Ako ikad odeš tamo, ja ću... - Šta? Šta ćeš da uradiš?
"Ja... Ja..."
Hajde, reci. -Nestani!
Samo nestani.
Da... A do tad, Luize...
Dok me ne ubiješ kao besnog tvora koji ti jede bosiljak...
Do tada ima još mnogo toga.
Ne znam. Može oko jedanaest?
Moglo bi da bude sranje, ali ako Šase pušta muziku...
- I? Sviđa ti se? - Predobro! Sad ću ja.
Bože! Predobro izgledaš!
Biće super!
Dobro.
Zdravo?
Ivon! Već si se vratila?
Da. Bila sam u kupovini.
Možemo nešto zajedno da skuvamo kad završiš.
Lepo od tebe, ali već sam jeo.
Kad smo već kod toga, jesi li se sinoć vratio kući?
- Zašto pitaš? - Nisam te čula.
Bila si zabrinuta?
Malo.
Ako već želiš da znaš, bio sam kod devojke.
Znači, imaš...
Izvini. Nisam to znala.
Drago mi je zbog tebe. -I meni.
- Ako ti nešto treba... - Hvala ti.
Zasad je sve u redu.
Dobro.
MOTEL
Uživajte. -Hvala.
Soba 47 je slobodna?
Hvala.
Hej.
- Znaš li koji su moji uslovi? - Pisalo ti je na profilu.
U redu.
Jače!
Nastavi! Nisam još gotov!
Obuci se i idi.
Je l' ovo naša ćerka?
Hej, vas dve!
- Hej. -Hej. Uživajte. - Hvala.
U redu.
Spojiću vas. -Ne!
Šta? Ma, pusti.
- Želiš da krešeš? - Pronaći ću ti neku. -Ne!
Jesi li za piće? -Može.
- A tvoja drugarica? - Džozi, dođi.
- Pridružićete nam se? -Gde? - Tamo na balkonu. -Može.
Ćao. -Ćao. Ja sam Vadim. A ti? -Matilda.
- Piješ špricer? -Ne znam. - Daj meni. Pridrži.
- Slobodno sedi. Voliš šampanjac? - Obožavam!
- Jesi li ti luda? - Oprostite se, devojke!
Tvoja prijateljica pravi veliku grešku. -Ko kaže?
Najbolje bi ti bilo da odeš.
Čekaj!
Onaj tip koji hvata devojke ti je prijatelj? -Nije.
- Znači, ti pripadaš dobrim momcima? - Ne pripadam ja nikome.
- A ti? - Šta?
- Da li ti nekome pripadaš? - Šta ako pripadam?
Onda propuštaš mnogo toga.
Luka. -Možda obrišem tvoj broj, Luka.
Nećeš.
MEDIATRANSLATIONS