- Kad si mi planirala reći? - Što to? -Dennis Opitz.
Tri stvari, Nadisa: ne spominji to ime, neću govoriti o tome
i da me više nikad nisi pitala o tome.
Memedovi imaju 30 minuta da se spakiraju. Onda idu na aerodrom.
Majka i kći mentalno su nestabilne.
Prevoditelj i liječnik su na lokaciji.
Pustite me! Gubite se! Odjebite!
Maknite se odande, g. Memedov. -Što to radi?
Njemačka je moj dom! -Okrenite se.
- G. Memedov, dođite. - Gubite se! Mičite se!
- Bacit ću bebu! - Ništa vam neće biti.
Kvragu! Zašto ništa ne poduzimaju?
Ostanite mirni, g. Memedov.
G. Memedov! Zdravo, ovdje dolje sam! Da!
Možete odmah baciti to vrišteće dijete iz svog naručja.
Udarit će o tlo brzinom od 50 kilometara na sat.
Glava će mu puknuti i mozak će se prosuti, bit će golem nered.
Ali vaše će dijete barem odmah umrijeti. -Što?
To je dobra vijest, g. Memedov!
- Razumijete li? - Maknite se! -Zgrabite ga.
Berg. Moramo razgovarati.
Jesi li poludjela? Što je to bilo? -Bio je u očajnoj situaciji.
Učinio bi sve da izbjegne deportaciju.
- Htjela sam ga šokirati. - Šokirati? Što da je pošlo po zlu?
- Imala sam osjećaj... - Ozbiljno, Berg! Rabi mozak!
Riječ je o racionalnoj kontroli situacije, a ti si učinila suprotno!
Smatram te iskusnom i pouzdanom, ali ovo što si izvela...
Ne mogu to ignorirati. Morat ću to prijaviti.
Mrzite li i vi katkad svoj posao?
DVIJE STRANE PONORA
GRAD BEZ NEBA
Maca ti je pojela jezik?
Obuzdaj svoje reakcije umjesto da kriviš druge.
Moje su reakcije super. -Svakako!
Zamalo se otelo kontroli. Nije te bilo briga što sam ondje!
- Nije bila riječ o tebi ili meni... - Partnerice smo! Razgovaraj sa mnom!
Slušaj. Ovo ovdje jest stvarni svijet.
Ako ga ne možeš podnijeti, na krivom si poslu. -Ti to govoriš meni?
- Tvrdoglava je. -Riješit ćemo to. - Jesi li čula za ubojstvo u Belgiji?
Nije bilo ubojstvo, nego smaknuće. Netko je htio poslati poruku.
Zašto? -Pričvrstili su žrtvu za zid, živu.
Pričvrstili za zid, u njegovoj prikolici.
- Znate li više o žrtvi? - Da, Ivo ga zna.
- Bio je faca 1990-ih. - To je on. Stefan de Wilde.
Pionir tehno-scene. Nastupao je diljem svijeta, a onda je propao.
Kokain, "Valium", votka... Uništio se.
Pronašli su pakiranje vijaka. Kojima je...
Pogodi gdje su kupljeni. -Nemam pojma. -U trgovini "Stornbeck".
To znači da je počinitelj odavde? -Moguće.
Istraži. -Postoji osam "Stornbecka" u ovom području. Gdje da počnem?
Otpočetka.
Stigla ti je narudžba. -Zbilja?
Vadim te pozdravlja.
Moja vozačka dozvola.
Hvala. -Zašto "Luca"?
Volim imena koja počinju na "L".
- Je li to zbog žene? - Zbog policajke.
- Morat ćeš ih kazniti. - I namjeravam.
Kad smo kod kažnjavanja... Jesi li ikad bio u Rusiji?
- Ne. Zašto? - Imaju kampove za obuku.
S oružjem, eksplozivom i bliskom borbom.
Želiš poći? -Čovječe, na uvjetnoj kazni sam.
- Voziš se uokolo u maminu autu. - Da. Ali sad sam na sigurnom.
Na sigurnom si samo s pravim drugovima.
Kao u zatvoru? -Ondje ima previše obrezanih kretena.
- Jamaal je bio drukčiji. - Tko? -Jamaal.
Onaj kojeg je pojela metalna preša.
- Usrana nesreća. - Usrana zemlja.
Nakon toga su me najurili.
Koliko ti dugujem za ovo? -Kuća časti.
Rekao sam vašim kolegama. Po ovom vremenu, ljudi sve rade sami.
Što je prodano na ovom pultu prošli ponedjeljak u 11 sati? -Ponedjeljak...
Kad smo pokupili onog mladog lopova. -6. veljače, 11.45.
Dva paketa vijaka od 4 mm sa šesterokutnom glavom.
Šalter tri? -Da.
Dobro. Hvala.
Budimo iskreni, Mats. Što vidiš u Vadimu?
Jako je star i pravi se važan.
- Nije istina, sladak je. - Ne mijenjaj temu.
- A tvoj dečko? -Ne viđam se ni s kime. - A što je s Lucom? -Ni s njime.
- Nije moj tip. -Da, baš, Josi. - U redu. Ne moraš mi vjerovati.
Zdravo.
Zar nisi htjela izbrisati moj broj? -Hoću.
Kakvo olakšanje. -Hvala.
- Što ako se predomislim? - U vezi s čime? -Za četiri tjedna...
Odlazim. -Da, baš. -Ne šalim se.
Neko me vrijeme neće biti. Možda se i ne vratim.
Kamo ideš? -Što misliš? -U Kanadu.
Ne. -Reci mi.
U džunglu. U divljinu. Brazil.
Sjajno.
Govoriš li portugalski? -Tek sam počeo učiti. -Otac mi je iz Portugala.
Dobro govorim.
Dobro bi mi došla prevoditeljica.
- Zašto ne pođeš sa mnom? - Voljela bih. -Bojiš se samo otići?
Nema šanse. Otišla bih odmah. Svi me živciraju. -Tko to?
Moj otac, njegova djevojka... Pogotovo ona.
Mali vragolani.
- Razorena obitelj? - Skladni smo kao psi i mačke.
Što je s tvojom mamom? I ona je počela ispočetka?
To je duga priča u koju sada ne želim ulaziti.
Volim duge priče.
Pogotovo one kojima ne znam kraj.
LUCA KONTAKT IZBRISAN
Kraj priče.
- Zbilja si opaka. Znaš to? - To je istina. Zato se potrudi.
Moraš ih tanje rezati.
Zašto si tako debeo?
Moraš smršavjeti. Onda ćeš brže učiti.
Trebao bi se baviti sportom.
Dizati utege. Bilo što.
Hajde!
Dođi!
Hajde!
Hajde, slabiću. Pokreni tijelo.
PSIHOLOŠKA PROCJENA
"Odbor to vidi kao čin neopravdanog straha optuženog nad žrtvom."
Luise, što je? -Stručnjak koji je napisao izvještaj
sad je sigurno umirovljen. Još si u kontaktu s njim?
Profesor Hamann preminuo je prošle godine. -Dovraga!
- Što si trebala od njega? - Ne mogu govoriti o tome. To je...
Ma hajde. U vezi s Dennisom, zar ne?
Da, ali nije to što misliš.
Ne postoji ništa što bi poništilo sve što je bilo. -Carla, nisam glupa.
- Onda odustani. - Bio je dolje uz rijeku.
Ondje je ostavio 17 ruža. -To nije zločin.
Ne razumiješ? Provlači sve kroz prljavštinu.
Samo ga ignoriraj i stat će sam od sebe.
Trebala bih stajati i gledati kako se ruga Merle?
Što je s tvojom drugom kćeri? Je li Josi još u priči?
Zbilja očekuješ da odgovorim na to?
- Ona pati jer ti ne odustaješ. - Da se nisi usudila moralizirati!
Moj te bivši muž godinama pokrivao radi tvoje karijere.
Želim ti ugodan dan.
Doktorica Aschhausen doći će za tren. -Hvala.
Zašto od svih ljudi ostaje s vama? -Gđo Häger. -Berg.
Osjećate se krivo jer ga niste onda htjeli?
Molim vas, idite. -Mislite da ste vi krivi? Tko zna...
Da sam ja kriva? Suosjećam s vama, gđo Berg, ali...
Ostavili ste Dennisa na psihijatriji nakon samo 12 tjedana
bez objašnjenja, a onda ste prekinuli sve kontakte.
Dječak je bio traumatiziran. Trebao je stručnjake,
- a ne zabrinutu maćehu. - Divnu ste bajku izmislili.
A koja je vaša bajka?
Da ste savršena majka koja je uvijek htjela najbolje za svoju djecu?
Kad je u pitanju oftalmologija, prava ste stručnjakinja,
ali kad je riječ o Dennisu, samo pogledate u drugu stranu.
- Zabrinuta sam za Luise. - Zašto? -Nazvala me.
Muči je sudsko vještačenje profesora Hamanna.
Danas je izvještaj, sutra će biti nešto drugo.
Luise uvijek pronađe razlog za brigu.
Također osjeća da je Dennis provocira.
- Bio je na komemoraciji. - To je na groblju, ne uz rijeku.
Ali nešto još ne mogu shvatiti.
Zašto se Dennis bojao Merle? -Carla, molim te.
Prošli smo to tisuću puta. -Sud je presudio ubojstvo iz nehaja
zbog "neopravdanog straha optuženog nad žrtvom". Nikad to neću zaboraviti.
Mislim da samo nije htio razočarati Merle.
Pomagala mu je s matematikom do kraja staža.
Misliš da ga je sustigao pritisak i da je paničario?
Dennis je pao ispit.
I onda je izliječio frustraciju na našoj kćeri.
Samo mu je htjela pomoći, ali uvalila se u problem.
Došlo je do eskalacije koja najčešće završi fizičkim nasiljem.
Hajdemo spavati.
Žališ li ikada što si napustio policiju?
Ne. Više nisam mogao izdržati.
Zdravo.
Ovo je za Merle? Želiš li ući i sam joj dati to?
Uđi! Najbolje je da pričekaš da se kiša smiri. Uđi!
Merle, imaš posjetitelja! Dođi.
Pridrži. Evo.
- Što radiš ovdje, Dennise? - Želiš li čaj? -Ne želi.
Dođi. Hajde.
Ne moraš popiti ako ti se ne sviđa.
Mogu ti dati nešto drugo. Sok od naranče ili...
Hej! Zaboravila si ovo.
- Odvest ću te kući. - Ja ću. Nije problem.
Jesi li dobio mjesto pripravnika? Jesi li se igdje prijavio?
Obrtnička komora ima centar za savjetovanje.
Ondje pogledaj u čemu bi mogao uživati. Pitaj svog šefa.
- Koliko si dugo ovdje? - Osam. -Osam godina?
To je prilično dugo, nije li? A prije toga?
Sljedeći tjedan imam dva ispita. Ne stignem držati poduke.
Uvijek si na mobitelu... -Stažiranje je gotovo, a on je jako iritantan.
I mene mnogo toga iritira, ali svejedno to radim.
Ali ti si junakinja.
Što je bilo? Mislim, što je zapravo bilo?
Mislim da Merle treba još neko vrijeme pomagati Dennisu.
Bar do kraja završnih ispita.
Što ti je s tim dečkom? Inače ne navaljuješ toliko.
Ne znam. Ima nešto tiho i tužno u vezi s njim.
Ne čini mi se ispravnim samo ga odbaciti.
Ne misliš li da pretjeruješ? Jedva ga poznajemo.
Ne želim ga posvojiti. Samo mu želim dati potporu. -Onda ga ti podučavaj.
Voljela bih, ali nesposobna sam kad je matematika u pitanju.
Da. Ne možeš biti savršena u svemu.
G. Tesche? -Gđo Berg.
Pronašla sam nešto u vezi s ubojstvom u Belgiji.
- Oprostite. Imam sastanak. - Trebam samo pet minuta. Molim vas.
Prošlog smo ponedjeljka poslani u trgovinu "Stornbeck".
Kad smo izlazili, kod izlaza sam ga vidjela kako kupuje vijke.
"Njega"? Dennisa? To mi želite reći?
Žrtva u Belgiji mučena je s pomoću "Stornbeckovih" vijaka.
I postoji poveznica između Dennisa i Belgije.
Bolje da idete. Počinjem se jako živcirati.
U djetinjstvu je s majkom živio u Antwerpu.
- Rekao sam da odete! - Slušate li me uopće?
Samo trebate provjeriti informacije.
Oprostite. Šefe, svi smo tu. -Stižem.
Dolazite ovamo i stvarate poveznice, bez obzira na to koliko apsurdne bile.
Usuđujete se govoriti mi kako da radim svoj posao? -Posao mi je istraživati.
Posao vam je nepristrano provoditi zakon i red. Vani! Na ulicama.
A vi biste me mogli poslušati i razmotriti mogućnosti!
Želim ugodnu smjenu. -Bit će.
Tesche je. Znam da je kasno, ali treba mi kazneni dosje.
Dennis Opitz. Opitz.
Uključujući i njegovu procjenu rizika iz kaznene ustanove. Hvala.
Zdravo, Marcele. Dugo se nismo vidjeli.
2008.? Zima? Bila je jako hladna zima.
A ti si imao žuljeve na rukama od čišćenja snijega
i nisi se mogao sam tuširati. Jadan Marcel.
Zato si mene zadužio za to. Da sapunam tvoj kurac. Detaljno.
A kako je išao ostatak priče, Marcele? Ne sjećaš se? Ja se sjećam.
Tvoje odvratne, žuljave šape kojima se nisi mogao oprati
gurnule su malog smrdljivog Dennisa uza zid.
Smrdljivi Dennis! Tako si me zvao!
Smrdljivi Dennis.
A što si onda učinio, Marcele? Da, da, da. Sjećaš se, zar ne?
Ali ne znaš kakav je bio osjećaj.
Ne znaš kako je 9-godišnjaku kad ga netko jebe u guzicu.
To boli! Koliko si me puta jebao u guzicu?
Koliko puta? Jesi li brojio?
Nisi? Nisam ni ja. Vjerojatno je bilo previše puta...
O, ne, Marcele. Popiškio si se u gaće?
Znam kakav je osjećaj. I meni se to događalo. Godinama.
Svake noći. Sljedećeg bih jutra dobio iza uha. Od tebe.
Hej, maleni. Što ćemo raditi s tvojim gazdom?
Žao mi je, Marcele. Morat će u azil.
U redu. Neka sudbina odluči. Pismo ili glava?
Zdravo, gospođo.
- Mislila sam da su svi otišli. - Ja sam zadnji. I najbolji.
A tko ste vi, znatiželjnice?
Ja ću postavljati pitanja, vi ćete odgovarati. -Na zapovijed.
Što se ovdje dogodilo Stefanu de Wildeu? -Komu?
Čovjek koji je ovdje ubijen zvao se Stefan de Wilde.
Moguće. -U redu, ništa od dogovora.
Ovdje uvijek netko luduje. Ali ne na taj način.
Stajao sam ondje, pišao sam.
Odjednom je pojačao glazbu u prikolici i...
- Bušilica? -Bušilica. - Jeste li išta vidjeli? -Ne.
Otišao sam spavati, a sljedećeg je jutra sve bilo puno policije.
Gamad mi je pronašla dobru zalihu. Može?
Gospođo.
Koliko je djece ovdje živjelo? -Četvero.
Petero... Katkad više, katkad manje.
Čovjek s bombonima uvijek bi im dao slatkiše i igrao se s njima.
Nitko drugi nije. -Tako si ga zvao? "Čovjek s bombonima"?
Tako su ga djeca zvala.
Doviđenja, gospođo. -Doviđenja.
Da? -Tesche, kriminalistička istraga. Trebam razgovarati s Dennisom.
Halo? -Nije ovdje.
Mogu li svejedno ući?
Ovuda, molim vas.
- Radi li probleme? -Ne baš. - Kako to mislite, "ne baš"?
Je li ovo vaše?
- Posudio je s posla. -Kad točno? - Ne znam. Prije nekoliko dana.
Zašto to uzimate?
Ne razumijem. Što je učinio? Je li nešto učinio?
Dennis može doći pokupiti alat kod mene osobno.
Zdravo. -Čekat ću vani. -Nadisa?
Slobodno promijeni tim ako želiš.
Zašto bih? -Između nas nije baš sjajno.
Žao mi je zbog toga. -Samo krenimo ispočetka, u redu? -U redu.
- Kakav ti je bio slobodan dan? - Išla sam na izlet. Tebi?
Radila sam hrpu uzbudljivih stvari: rublje, kupnju, čišćenje zahoda...
Brzo ću. -U redu.
Uzmite im podatke. Odvezite sve maloljetne u stanicu.
Osigurajte sve supstancije koje pronađete kod njih.
Policija! Ostanite mirni! Provjera osobnih iskaznica!
- Ostanite mirni! - Bjež'mo odavde. Dođi.
- Morate poći s nama, - Ne dirajte me!
Polako!
Moramo ti nazvati mamu. -Zbilja? Nećete je dobiti, radi noćnu.
Ovo je skupa jakna. Pustite me!
Vraćam se za tren. -Kamo ideš?
Sranje! -Doista sranje.
Ostavi.
Dođi ovamo.
Bliže.
Ima li koga unutra?
- Ruke uvis. -Zašto? - Hajde. Jednostavno učini to.
- Što je ovo? -Nije moje. - Svi to kažu. Osobnu, molim.
Neće biti potrebno. Djevojka ima tek 17.
Preporučujem da je osobno predamo u očeve ruke. -Mrzim te.
Dođi.
Zadnja šansa. Tko ti je dao to? -Jebi se.
Josi, što je... -Halo?
Iskrala se usred noći i govoriš mi da nisi imao pojma?
Ništa ti ne govorim. Odustala si od majčinstva.
Misliš da je u redu da naša...
Oprosti, da tvoja kći ima drogu kod sebe u "Polluxu"?
- Ima li? - Naravno da ima. Izvoli.
Drago mi je da nije uzela sve odjednom. -Dovraga, ima samo 17!
Da, nezgodna dob, kao što znaš.
Ne razumijem te. -Ne?
Tko je uvjerio Merle da nastavi podučavati Dennisa?
Nije željela. Ali ti si je natjerala.
A sad se trudiš da se ja osjećam loše.
Stavljaš pritisak na ljude. -Pritisak, ha?
To je najbolje što možeš smisliti?
Treba mi piće.
- Je li sve u redu? - Gdje si? -Idi do prozora.
Murjaci su te sigurno doveli kući?
Jedna od njih bila je moja usrana mama. -Mama ti je policajka?
Ludo.
Kako ti napreduje portugalski? Još trebaš prevoditeljicu?
Svakako. -A ako ne pođem odmah, hoćeš li me čekati?
Predugo te čekam, Josi.
Nekoliko godina neće napraviti razliku.
MEDIATRANSLATIONS