- Наспа ли се? - Ти ли беше?
- Поразтребих, ако говориш за това. - Нищо не си спомням.
Не носиш на пиене.
А...
Казах ли нещо?
Да.
- Всичко ли? - Така мисля.
- По дяволите. - Спокойно. Остава между нас.
Благодаря. Не само за разтребването.
Трябва ли ти друго? Да дойда ли да ти сваря чай.
Аз не пия чай.
Добре, лекувай се. До утре.
До утре. Чао.
ДВЕТЕ СТРАНИ НА ПРОПАСТТА
Мъртва любов
Мерле, правила ли си секс?
Не те засяга.
Сигурно всички искат да правят секс с теб.
Млъкни, Джак Спароу.
Перлата Мерле - най-красивата жена, която някога съм виждал.
Богиня на богините, може ли да опитам скъпоценните ти устни?
Здравейте. Трябва да получа нещо от Холгер Теше.
Точно така.
Изглежда се вписваш добре.
- Кой каза? - Надзорникът ти.
- Изискана жена. - Променил си се цялостно.
Не е ли така с всички?
Научил си се и да говориш.
Браво.
Благодаря.
Малцина издържат шест години социална терапия, но ти успя.
Помогна ти да приемеш цялото си тежко детство.
Може да се каже, нали?
Щом мислите така.
Въпреки това се питам
защо малкият дебел глупав Денис
би постъпил така?
Защото не искаше да остане малкият дебел глупав Денис.
Колегата ми си иска винтоверта.
И този ли е твой колега?
Мъжът е измъчван с винтоверт
с 4 мм шестограмни винтове от "Щорнбек".
Сглобих шкафа си с такива.
Отлично качество.
Къде беше през нощта на шести срещу седми февруари?
Да помисля.
В леглото с мадама.
Можеш ли да се уредиш?
Това ли беше?
Може ли да си тръгвам?
Ще проверим показанията ти.
Ще изпратя фактура за винтоверта.
Здравей, скъпа.
Какво искаш?
Може ли да поговорим насаме?
- Съжалявам. - Матс.
Моля те, Джози. След това ще те оставя на мира.
Почти не се виждаме.
Знам съвсем малко за теб.
Искам това да се промени.
Затова питам
би ли приела да заминем през великденската ваканция.
Сериозно ли?
Защо?
Ние двете на почивка.
Да.
Мислех си за Истрия.
Отдавна искаш да се научиш да се гмуркаш.
Седем години
изобщо не се интересуваше какво правя.
Сега идваш и искаш да дойда с теб да се гмуркаме на Истрия.
Джози, знам...
Защото Денис излезе от затвора или сега няма кого да чукаш?
Бих поканила и сестра ти, но за съжаление, е мъртва.
- Джози, моля те. Съжалявам. - Да ти кажа ли нещо?
Мерле не беше жертва, но ти нищо не разбираш.
Джози.
Моля те. Джози!
По дяволите.
Това беше...
Малката с тъмната коса
беше Джози, нали?
Е, вече не е малка.
Доста е пораснала
и е станала красавица.
Тя има друг вид красота, а не като... Сещаш се.
По дяволите.
Какво правите там? Спрете! Не пипайте.
Той е на дъщеря ми. Пуснете го.
Нямаш право.
- Не може да продължава така. - Защо не ми каза?
- Нямаше да има никакъв смисъл. - Спри.
Спри! Престани! Това е стаята на Мерле.
Пусни ме.
- Не! Спри. - Пусни ме.
Стига!
Джози, скъпа...
- Остави я. - Съжалявам.
- Вече направи достатъчно. - Съжалявам.
Ела, скъпа.
Надушваш ли? Мирише на изгорено.
Да, вони отвратително.
На изгорял свински шницел.
Лявата или дясната? Избирай.
Това е демокрацията, приятели. Имаме избор.
- Моля те, не го прави. - Какво казва маймуната?
Някой разбра ли нещо?
Какво искаш?
Назад!
Какво правите? Вършете си работата.
Мъртъв си.
Какво?
Руска поговорка, приятелю.
"Лъжица катран разваля цяло каче мед."
Ти с всичкия ли си
- да се заяждаш с хората на Вадим? - Те са нещастници.
Не ме интересува какви са. Не искам неприятности. Ела.
- Какво става, Денис? - Какво да става?
Почти не те виждам. Не идваш и в "Полукс".
- Всичко ме дразни. - Така ли?
- Или е заради онази с малките зърна. - Не говори глупости.
Трябва ми майстор на оръжия.
За какво?
Няма да ходим в Русия.
Ще изградим тук нещо истинско -
специална част за финалната битка.
Кои сте вие?
Другарите.
Вадим ни осигурява нужния хардуер.
Разбираш ли?
Жестоко.
- Брой и мен. - Ето че може.
Майсторът на оръжия трябва да има ключ от портала.
Тук е. За какво точно са съобщили?
Подаден е анонимен сигнал, че някой виси там.
Ще повикам ключар.
Г-н Щубер?
Повикай следователи и криминалисти.
- Първият ти труп ли беше? - Не, но първото самоубийство.
- Приятна почивка. - Чао.
Ако е било такова.
- Не вярваш ли? - Денис е подал сигнала.
- Ти си луда. - Беше върху клетката на хамстера.
Той свързва убийството в Белгия с това предполагаемо самоубийство.
- Шестограмен винт от "Щорнбек". - Наистина си луда.
Знае графика ми и е искал аз да намеря тялото.
Тогава трябва да говориш с Лангханс.
Какво да му кажа? "Денис Опиц убива и ми оставя сувенири."
Така напълно ще се изложа.
Мислех, че разследваме. Или има нещо лично.
В случая са и двете.
Той го знае много добре.
Довечера трябва да изляза.
Ще те взема в десет.
Здравей. Може ли да вляза?
Исках само да ти кажа,
че Мерле ще продължи да ти помага по математика, докато завършиш.
Ако искаш, ще ти помогна да си намериш подходяща професия.
- Да го направим ли заедно? - Не.
Така ще стане много по-бързо. Няма никакъв проблем.
Денис.
Слушай, обещавам ти да не казвам нищо на никого.
Това ще си остане между нас. Обещавам ти.
Имаш ли любим цвят?
Син, тюркоазен или...
Зелен - тъмнозелен.
Добре.
Благодаря.
- Луизе? - Здравей, Карла.
- Мога ли да ти помогна? - Търся психолога на затвора.
Знаеш, че терапевтичните сеанси са строго поверителни.
Не искам детайли, а нещо общо.
Тя няма да ти даде информация за Денис Опиц.
Или да.
Може да се окаже, че е сгрешила, но ще бъде късно.
За какво?
Искам само да предотвратя нови грешки.
Искам само да изясним правната страна.
Нямаше да освободят Денис Опиц,
ако имаше съмнение в положителното развитие.
Способността да прецениш ситуацията ти изневери и навремето.
- Не съм твой враг, Луизе. - Но не си ми и приятелка.
Ти си прогонила Мануел от къщата.
Бил е принуден. Радвай се, защото не се владееш.
- Свърши си работата много лошо. - Браво. Най-после го каза.
Представлява ни като ищци
и допусна предумишлено убийство да стане престъпление в афект.
Експертизата на вещото лице беше ясна, което убеди и съдията.
- Денис носеше намалена отговорност. - И защо?
Зададе грешните въпроси и улесни адвоката му.
Денис беше осъден. Той призна за деянието.
Но това беше убийство.
Искал е да я убие. Имал е план. Планирал е деянието.
Искал е да убие дъщеря ми.
А ако беше твоето дете, Карла?
Какво?
Моля те, Мануел. Говори с Джози.
Наистина се тревожа.
Вчера той беше пред училището й и аз...
Обади ми се.
Здравей, Денис.
Луизе.
Сигурно ти е било трудно в Антверпен.
Майка ти е проституирала и те е приспивала с дрога.
Или е бил сводникът й Кендимен.
Какво друго правеше Кендимен с теб?
Играеше ли с теб?
Утешаваше ли те,
докато мама е била заета в другата стая?
На колко беше?
На три или четири?
И...
Марсел Щубер се е грижил много внимателно за теб.
Откъде се познавахте? От "Закрила на детето" ли?
Помагаше ли ти да заспиваш?
Завиваше ли те?
Държеше ли ръката ти?
Или предпочиташе направо да си ляга при теб?
Колко пъти Марсел Щубер лягаше в леглото ти?
Да, кажи си го.
Изглеждаш ужасно.
На тази възраст трябва да спиш достатъчно.
Какво?
Смачка я.
Тъпчеш се само с вредни неща.
Престани.
Защо се бавиш?
Побързай.
Десет,
девет,
осем,
седем,
шест,
пет,
четири,
три,
две,
едно,
нула.
Умножение преди изваждане, глупак.
Дори тъпата ми сестра го разбира,
а тя е на десет.
- Е? Всичко наред ли е? - Идеално.
Денис, ако вземеш матурата, ще черпя.
Супер.
В хладилника има лазаня. Стоплете си я.
- Благодаря. - Чао.
Чао.
Майка ми вярва в теб. Постарай се повече, неудачнико.
Реших този път аз да черпя.
Много мило. Благодаря.
Да го опитаме.
- Как мина седмицата? - Добре.
Кажи ми, Денис. Какво става?
Тя ме преследва.
Луизе Берг иска да ми лепне нещо.
Майката на момичето ли?
- Какво? - За нея няма значение.
Може да предложим посредничене. Искаш ли?
- Ще се справя. - Или й пиши.
- Не искаше ли да го направиш? - Аз се опитах,
но постъпката ми е непростима.
- Въпреки това й пиши. - По-добре да изясня всичко лично.
Не може да я нападаш с това и да предизвикаш нова ескалация.
Права сте, г-жо Дьоринг.
Имате пълно право.
Тайо, на твоята възраст и аз се криех.
Груба грешка.
Виж. Колата е пълна с играчки.
Трябва да ти кажа нещо.
Днес ходих в затвора.
- И Луизе беше там. - Какво? Защо?
Денис ли?
Наистина искаше да говори с психолога на затвора.
Луизе е убедена, че ще има рецидив или това вече е станало.
Боже, тя наистина полудява.
Пълни гласовата ми поща.
Иска да предупредя Джози.
Защо да го правя? Защо ненужно да я плаша?
Ако той допусне една грешка, ще го върнат в затвора.
Изпитваш ли вина заради нас?
Защото имаме добри деца и се обичаме ли?
Лека нощ, татко. Лека нощ, Карла.
Сладки сънища.
Не.
Не искам ненужно да губя време.
- Всичко наред ли е? - Те не усетиха нищо.
Къде отиваме? Затвориха "Полукс".
- У вас, да видя къде живееш. - Сериозно ли?
Само ако имаш студена бира.
Имам дори пица и гумени мечета.
Тогава...
Г-н Теше.
- Моля, седнете. - Благодаря.
- Искате ли кафе? - Не.
Проверихме отново Денис. Въпросната нощ е бил вкъщи.
Бившата му приемна майка д-р Ашхаузен го потвърди.
- Това ли беше проверката? - Има и още.
Намерената ДНК в Белгия не съвпадна с тази на Денис.
И още нещо, което няма да ви хареса.
Колегите в Белгия са задържали заподозрян
и не са го освободили след 24 часа.
Дойдохте специално дотук, за да ми кажете това ли?
Искам да стоите далече от него.
Разбрахме ли се?
Така наречената му "промяна" е само фасада.
Той манипулира всички, също и вас.
Г-жо Берг, разбирам, че непременно искате да върнете Денис в затвора,
но престанете вече да ровите! Престанете.
Можете само да загубите.
Имаш ли кока?
Не.
Какво става? Не си ли в настроение? Да си тръгвам ли?
- Глупости. - А какво?
Майка ми беше наркоман.
- Дрогата я уби. - Много съжалявам.
Няма защо.
Ти не знаеше.
Оттогава живееш при леля си. Затова ли?
Тя ме прие.
Бях на пет.
Дължа й всичко.
Иначе не знам какво щеше да стане с мен.
И моята сестра умря.
Тя...
... имаше рак - левкемия.
Беше много специална.
Тя ми липсва.
Ти.
Ти си специална.
47 е заета.
Свен.
Здравей.
Първо да пийнем нещо, скъпа. Две бири.
- Винаги ли толкова ти върви? - Зависи с кого играя.
Благодаря.
Нямам много време.
Семейство ли те чака вкъщи? Трябва ли да готвиш?
Полиция
- Какво правиш? - Спокойно. Падна от стола.
- Изчезвай. - Моля?
Веднага се махай!
За каква се мислиш, като си ченге?
И без това никой не иска да те чука.
- Това беше грешка. - Остави.
Ти си хубавица. Намери си нещо истинско.
Лека нощ, Тамара.
Мръсна кучка.
Престани!
Спокойно. Няма да ви сторя нищо.
Искам само да помогна.
Благодаря.
Ще повикам линейка и полиция.
Не, благодаря. Няма нужда. Всичко е наред.
- Какво? - Всичко е наред.
Не е. Той ви нападна. Щеше да ви изнасили.
Не, аз трябва да се прибирам.
Дъщеря ми е съвсем сама.
Ще съобщя по-късно. Благодаря.
- Боже. - Къде беше?
При Матс.
- Истината, Джози. - Обади й се, ако не вярваш.
Колата, която те докара, на Матс ли беше?
Беше гаджето ми.
- Как се казва? - Лука.
Откъде го познаваш?
Да не съм на разпит?
- Отговори ми. - От "Полукс".
Той ли е?
Не. Кой е този?
Денис.
Наистина ли?
Превод СВЕТЛА ВАСИЛЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО