- Sovet godt? - Gjorde du dette?
Jeg ryddet litt, ja.
- Jeg husker ingenting. - Ja, du tåler ingenting.
- Og... Fortalte jeg noe? - Ja.
- Alt? - Jeg tror det.
- Det blir mellom oss. - Takk. Ikke bare for ryddingen.
- Skal jeg komme innom og lage te? - Jeg drikker ikke te.
- Få deg litt hvile. Vi ses i morgen. - Ja, ses i morgen. Ha det.
DØD KJÆRLIGHET
Merle. Har du noensinne hatt sex?
Det raker ikke deg.
Alle har sikkert lyst til å ha sex med deg.
Klapp igjen, "Jack Sparrow".
Merle-Perle, den vakreste brud jeg noensinne har lagt mine øyne på.
Gudinne blant gudinner, får jeg smake dine kostbare lepper?
Hei, jeg skal hente noe hos Holger Tesche.
Ja, nettopp.
- Du har funnet deg bra til rette. - Ifølge hvem da?
- Tilsynsføreren din. - Ei førsteklasses dame.
- Uansett... Du har endret deg. - Har vi ikke alle det?
- Og du har lært å prate. Gratulerer. - Takk.
Seks års sosialterapi er tøft, men du holdt det ut, Dennis.
Du har bearbeidet hele den bedritne barndommen din. Det er vel lov å si?
Om du synes det.
Tross det spør jeg meg...
Hvorfor har lille, feite, dumme Dennis...
...gjort alt dette?
Fordi han ikke ville forbli lille, feite, dumme Dennis.
Kollegaen min trenger å få tilbake drillen sin.
GRUFULLT DRAP!
Var dette også en kollega av deg?
Mannen ble torturert med en drill og 4 mm sekskantskruer fra Stornbeck.
Jeg bygget skapet mitt med slike. Kjempebra kvalitet.
Hvor var du, natten mellom 6. og 7. februar?
Skal vi se...
I seng med ei fitte?
Klarer du å få deg det, da?
Var det alt, Holger? Kan jeg gå nå?
- Vi vil sjekke forklaringen din. - Jeg sender en regning for drillen.
Hei, skatten min.
Hva vil du?
Kan vi ta en kort prat, alene?
- Unnskyld. - Mats.
Faen!
Vær så snill, Josi. Så skal jeg la deg være i fred.
Vi har knapt kontakt lenger.
Jeg vet så lite om deg.
Det vil jeg gjerne endre på.
Derfor ville jeg spørre deg...
Kunne du tenkt deg å reise på påskeferie med meg?
Mener du det alvorlig?
- Hvordan det? - Vi to, på ferie sammen?
Ja.
Jeg tenkte på Istria. Vi kan ta dykkerkurset du alltid har villet ta.
I sju år har du ikke brydd deg en dritt om hva jeg driver med.
Og nå dukker du opp og spør om jeg vil dykke med deg i Istria?
- Josi... - Er det fordi Dennis er løslatt?
Eller har du ikke noen å pule akkurat nå?
Jeg skulle gjerne spurt søsteren din, men hun er dessverre død.
Josi, vær så snill. Unnskyld.
Merle var ikke noe offer, men klarer du ikke å se!
Josi... Vær så snill, Josi.
Var det...? Den lille jenta med det mørke håret.
Det var Josi, ikke sant?
Nå vel, "liten"... Hun har nesten blitt voksen.
Og pen - veldig pen. Pen på en annen måte.
Ikke på samme måte som... Du vet hvem jeg mener.
Hva er det du driver med? Stans, ikke rør den!
Den tilhører datteren min! Slipp den! Slipp.
- Ikke gjør dette! - Vi kan ikke fortsette slik.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Ingen vits i det.
Hold opp! Hold opp, dette er Merles rom!
- Slipp meg. - Hold opp!
- Slipp meg!
Hold opp!
Josie, skatten min... Unnskyld.
- Du har gjort nok alt. - Unnskyld!
- Kjenner du den brente lukta? - Ja, det lukter motbydelig.
Som svidde svinesnitsler.
Høyre eller venstre? Valget er ditt.
Dette er demokrati, kjære venner. Valgfrihet.
- Vær så snill, ikke gjør det. - Hva sa apen? Fikk noen det med seg?
Hei!
Hva er det du vil?
Hei! Nei!
Dra til helvete!
Hva er dette for noe?! Tilbake til arbeidet, marsj!
Du er død!
- Hva? - Et russisk ordtak, min venn.
En liten skje med tjære kan forderve et helt fat med honning.
- Legger du deg ut med Vadims folk? - De er noen drittsekker!
Det bryr meg ikke, jeg vil ikke ha bråk her. Kom hit!
Hva er det som foregår? Jeg ser deg knapt. Du er aldri på Pollux.
- Det går meg på nervene. - Jaså? Jentene med små brystvorter?
Kutt ut pisspreiket, mann.
Jeg trenger en våpenansvarlig.
- Til hva da? - Vi skal ikke til Russland.
Vi skal skape noe skikkelig her. En spesialtropp til sluttkampen.
Hvem er "vi"?
Kameratskapet.
Vadim vil forsyne oss med de nødvendige redskapene.
- Forstår du? - Det var som bare faen.
- Jeg er med. - Så... Bra.
Og en våpenansvarlig må ha nøkkel til porten.
Her. Nøyaktig hvordan lød meldingen?
En anonym innringer på svevebanen hadde sett noen hengende her.
Jeg gir låsesmeden beskjed.
Herr Stuber?
Ring Kripos og sporsikringsteamet.
- Var det ditt første lik? - Nei. Men mitt første selvmord.
- Ha en fin kveld. - Ha det bra.
- Hvis det nå var selvmord, da. - Tror du ikke det?
- Innringeren var Dennis. - Nå er du på styr.
Jeg fant denne. Den knytter drapet i Belgia til dette "selvmordet":
- En sekskantskrue fra Stornbeck. - Du er helt på styr.
Han kjenner vaktskjemaet mitt og ville at jeg fant liket.
- Så gå til Langhans. - For å si hva da?
"Opitz dreper og legger igjen suvenirer?" Da blir jeg til latter.
Plikter du ikke å informere? Eller er dette personlig for deg?
I dette tilfellet er det begge deler.
Og det er han godt klar over.
ÉN MELDING FRA JOSI
- JEG MÅ UT. - HENTER DEG KL. 22.00
Hei. Får jeg komme inn? Jeg ville bare fortelle deg noe.
Merle vil fortsette å undervise deg i matte frem til eksamen.
Om du vil, kan jeg hjelpe deg å finne en passende praksisplass.
- Skal jeg hjelpe deg? - Nei.
Det går mye raskere slik. Null problem.
Dennis, hør på meg.
Jeg lover deg at jeg skal ikke si noe til noen.
Dette blir mellom oss. Jeg lover det.
Har du en yndlingsfarge? Blå eller turkis eller...
- Grønt. Mørkegrønt. - Bra.
Takk.
- Luise? - Carla. Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg må prate med fengselspsykologen.
- Terapitimene er strengt fortrolige. - Dette gjelder bare noe prinsipielt.
Hun vil ikke si deg noe om Dennis Opitz.
Jo, om prognosen hennes slår tilbake på henne. Da er det for sent.
- For sent for hva da? - Det gjelder å hindre flere feil.
Så begge har det formaljuridiske klart for seg:
Dennis ville aldri blitt løslatt, om det var tvil om utviklingen hans.
Den formaljuridiske dømmekraften din var heller dårlig den gangen.
- Jeg er ingen fiende, Luise. - Og heller ingen venn.
Du skjøv Manuel fra deg.
Han var nødt til å gå. Vær glad til, for du har ikke styring.
- Du gjorde en elendig jobb. - Endelig sier du det.
Du lot et overlagt drap bli til "en handling gjort i affekt".
De sakkyndige var enstemmige og overbeviste dommeren om-
at Dennis ikke var helt tilregnelig.
Fordi du stilte gale spørsmål. Du ga forsvaret lett spill.
- Dennis ble dømt. Han tilstod. - Men ikke mord. Det var et mord!
Han ville drepe henne og planla det. Han ville drepe datteren min!
Hvis det hadde vært ditt barn... Hva ville du gjort da, Carla?
Manuel, prat med Josi. Jeg er veldig bekymret.
Han var utenfor skolen hennes i går, og jeg... Ring meg tilbake, greit?
Hei, Dennis.
- Luise. - Du må ha hatt det tøft i Antwerpen.
Moren din var prostituert og dopet deg ned.
Eller var det halliken hennes? "Godterimannen"?
Hva mer gjorde Godterimannen med deg?
Lekte han med deg?
Trøstet han deg mens moren din var opptatt ved siden av?
Hvor gammel var du den gangen? Tre-fire år?
Og...
Marcel Stuber må ha vært spesielt "omsorgsfull" mot deg.
Kjente dere hverandre fra ungdomshjelpen?
Hjalp han deg å sovne?
Pakket han dyna rundt deg? Holdt han hånda di?
Eller likte han å legge seg i senga sammen med deg?
Hvor ofte la Marcel Stuber seg sammen med deg i senga?
Jøss. Ja, slipp det ut.
Du ser forferdelig ut. I din alder bør du passe på at du får nok søvn.
Hva er det?
Nå er den mos.
Du spiser for mye. Alltid usunne ting. Hold opp med det.
Hvorfor bruker du så lang tid?
Kom igjen.
Ti, ni, åtte,-
sju, seks, fem,-
fire, tre, to, én...
Null. Multiplikasjon og divisjon først, ditt fjols!
Selv den teite søsteren min skjønner det, og hun er ti år.
- Nå, går alt bra? - Alt går kjempefint.
Dennis, hvis du består, spanderer jeg et glass på deg.
- Det står lasagne i kjøleskapet. - Takk. Ha det bra.
Mor har tro på deg. Anstreng deg litt, ditt misfoster.
- Nå ville jeg spandere en runde. - Så snilt av deg. Takk.
Vi smaker på den med en gang.
- Hvordan har uka di vært? - Grei nok.
Kom igjen, Dennis, hva er i veien?
Hun forfølger meg. Luise Berg. Hun prøver å henge noe på meg.
Jentas mor.
- Men hva da? - Hva som helst.
Vi kan tilby mediering. Hva synes du?
- Det går greit. - Eller skriv til henne.
- Du har jo ønsket å gjøre det. - Jeg har forsøkt.
- Men det jeg gjorde, er utilgivelig. - Du bør skrive til henne.
Bedre å ta det ansikt til ansikt.
Men du må ikke overrumple henne, så det hele eskalerer enda mer.
Du har rett, fru Döring. Du har så fordømt rett.
Taio. Da jeg var på din alder, stakk jeg meg også bort.
Det var en diger tabbe.
Se, en hel varebil full av leketøy.
Jeg må fortelle deg noe.
Jeg besøkte fengslet for å snakke med en klient.
- Luise var der òg. - Hva? Hvorfor?
- Dennis? - Hun ville til fengselspsykologen.
Luise mener at Dennis vil få tilbakefall eller alt har det.
Hun har mistet gangsynet helt.
Hun legger igjen masse talemeldinger. Hun ber meg advare Josi.
Hvorfor skulle jeg skremme henne slik, uten grunn?
Gjør han ett feiltrinn, er prøvetiden hans over.
- Hender det at du får skyldfølelse? - Fordi vi har et så fint liv sammen?
- Natta, pappa og Carla. - Boa noite, filha.
Nei. Jeg har ikke lyst til å kaste bort mer tid, helt unødig.
- Er alt i orden? - De merket ingenting.
- Hvor skal vi dra? Pollux går ikke. - Hjem til deg?
- Mener du det? - Bare om du har kaldt øl.
Jeg har til og med pizza. Og gummibjørner.
Herr Tesche?
- Bare sett deg ned. - Takk.
- Vil du ha kaffe? - Nei.
Vi har sjekket Dennis grundig. Han var hjemme på drapsnatten.
Dr. Aschhausen bekreftet det.
- Er dette "grundig"? - Jeg er ikke ferdig.
DNA-prøvene i Belgia viser ingen spor fra Dennis. Null og niks.
Og dette vil du ikke like:
Politiet i Belgia har pågrepet en mistenkt og ikke løslatt ham.
Kom du hit ene og alene for å fortelle meg det?
Jeg vil at du holder deg unna ham. Er det oppfattet?
"Endringen" hans er en ren fasade. Han manipulerer alle. Deg òg!
Jeg forstår at du ønsker å få satt Dennis bak lås og slå igjen.
Men hold opp å gå i sirkler! Det vil du bare tape på.
Har du noe kokain?
Nei.
Er du i dårlig humør? Vil du at jeg går?
- Nei, tullprat. - Men...?
Mor var narkoman.
- Hun døde av de greiene. - Unnskyld. Jeg er lei for det.
Det går bra. Du kunne jo ikke vite det.
Og siden da har du bodd her, hos tanten din. Er det grunnen?
Hun tok seg av meg. Jeg var fem år.
Jeg skylder henne alt. Jeg vet ikke hvordan det ville gått ellers.
Søsteren min døde også.
Hun...
Hun hadde kreft - leukemi. Hun var ei helt spesiell jente.
- Jeg savner henne. - Hei...
Hei... Du...
Du er ei helt spesiell jente.
Nummer 47 er opptatt.
- Sven. - Hei.
Vi tar oss noe å drikke først. To pils!
- Har du alltid slik flaks? - Kommer an på hvem jeg spiller med.
Takk.
Jeg har ikke så god tid.
Venter familien hjemme? Må du lage middag?
- Hva er det du driver med? - Slapp av. Den falt ned fra stolen.
- Ut med deg. - Hva for noe?
Ut med deg, nå!
Hvem tror du at du er, politifitte? Deg vil ingen pule lenger.
- Dette var en tabbe. - Behold den.
Du er jo pen. Finn deg en bra fyr.
God natt, Tamara.
- Din politifitte! - Hei, hold opp med det der!
Rolig. Jeg vil deg ikke noe vondt. Jeg vil bare hjelpe deg.
Takk.
- Jeg ringer ambulanse og politi. - Nei takk. Det går bra.
Hva? Nei, han overfalt deg jo. Han ville voldta deg.
Nei, jeg... Jeg må hjem.
Datteren min er alene hjemme. Jeg anmelder det senere. Takk.
- Hvor har du vært? - Sammen med Mats.
- Si sannheten. - Ring henne, om du ikke tror meg.
- Var det Mats som kjørte deg hjem òg? - Det var kjæresten min.
- Hva heter han? - Luca.
Hvor kjenner du ham fra?
- Er dette et avhør? - Svar meg.
Fra Pollox.
Er dette ham?
- Nei. Hvem er det der? - Dennis.
Virkelig?
Tekst: Petter Røen Iyuno