- Ai dormit bine? - Tu ai făcut asta?
Am făcut curăţenie, dacă la asta te refereai.
Nu-mi aduc aminte nimic.
Eşti foarte uşoară.
Şi...
Am spus ceva?
Da.
- Tot? - Cred că da.
La naiba!
- Stai liniştită. Rămâne între noi. - Mulţumesc. Nu doar pentru curăţenie.
Ai nevoie de ceva? Să vin pe la tine să îţi fac un ceai?
Nu beau ceai.
Bine. Ai grijă de tine. Ne vedem mâine.
Pa!
CELE DOUĂ PĂRŢI ALE ABISULUI
IUBIRE MORTALĂ
- Merle? - Ce?
Ai făcut vreodată sex?
Nu e treaba ta.
Sunt sigură că toată lumea vrea să facă sex cu tine.
Taci din gură, Jack Sparrow.
Drăguţa Merle. Cea mai frumoasă mireasă pe care am văzut-o vreodată.
Zeiţă între zeiţe. Pot să gust buzele tale nepreţuite?
Bună ziua. Trebuie să ridic ceva de la Holger Tesche.
Se pare că te-ai acomodat cu noua situaţie.
- Cine zice asta? - Ofiţerul de probaţiune.
- O doamnă pe cinste. - În general... te-ai schimbat.
Nu ne schimbăm cu toţii?
Poţi să şi vorbeşti acum.
Felicitări!
Mersi.
Şase ani de terapie socială.
Foarte puţini oameni rezistă atâta. Dar tu ai rezistat, Dennis.
Datorită terapiei ai trecut peste traumele din copilărie.
Presupun că se poate spune asta.
Dacă ziceţi dvs...
Şi totuşi mă întreb...
De ce acel Dennis mic, gras şi prost
ar face aşa ceva?
Nu voia să rămână Dennis cel mic, gras şi prost. De asta.
Colegul meu vrea bormaşina lui cu acumulator înapoi.
Şi ăsta e un coleg de-al tău?
Acest bărbat a fost torturat cu o bormaşină cu acumulator.
Cu şuruburi de 4 mm de la Stornbeck.
Mi-am montat dulapul cu aşa ceva.
Au o calitate excelentă.
Unde ai fost în noaptea dintre 6 şi 7 februarie?
Să vedem...
Probabil cu o femeie.
Te place vreo femeie?
Asta a fost tot, Holger?
Pot să plec acum?
O să-ţi verificăm alibiul.
O să-ţi trimit factura pentru bormaşina cu acumulator.
Bună, draga mea.
Ce vrei?
Putem să vorbim un pic? Singure?
- Scuze! - Mats!
Te rog, Josi. Te las în pace după aceea.
Nu am mai păstrat legătura.
Ştiu foarte puţine despre tine.
Şi aş vrea să schimb asta.
Mai voiam şi să te întreb...
Crezi că ai vrea să mergi cu mine undeva, în vacanţa de Paşti?
Vorbeşti serios?
De ce nu?
Doi două? În vacanţă?
Da.
Mă gândeam la Istria.
Am putea să facem scufundări. Mereu ai vrut să faci asta.
Timp de şapte ani,
nu ţi-a păsat deloc de mine.
Iar acum vii şi îmi ceri să mergem să facem scufundări împreună. În Istria.
Josi, ştiu...
Pentru că Dennis a ieşit din închisoare sau nu ai cu cine să ţi-o tragi?
Aş fi vrut să o rog şi pe sora ta, dar ea e moartă.
- Josi, te rog... Îmi pare rău. - Ştii ce?
Merle nu a fost o victimă. Dar tu nu înţelegi. Nu înţelegi nimic!
Josi...
Te rog! Josi!
Of! La naiba!
Era...
Fetiţa cu părul negru...
Era Josi, nu?
Nu mai e chiar aşa mică...
A crescut.
Şi e drăguţă.
Foarte drăguţă. Drăguţă, dar diferită de.... ştii tu cine.
La naiba!
Ce faci? Hei! Opreşte-te! Nu atinge ăla.
E al fiicei mele. Lasă-l jos.
Nu poţi face asta.
- Trebuie să încetezi. - De ce nu ai zis nimic?
- Pentru că nu ar fi avut niciun rost. - Opreşte-te!
Opreşte-te! Asta e camera lui Merle.
Dă-mi drumul.
- Nu! Opreşte-te! - Dă-mi drumul.
Opreşte-te!
Josi, scumpo!
- Las-o în pace. - Îmi pare rău.
- Ai făcut destule. - Îmi pare rău.
Haide. Să mergem, scumpo.
Simţi mirosul ăsta? Miroase a ars.
Da, miroase oribil.
A carne de porc arsă.
La dreapta sau la stânga? Tu alegi.
Aşa e în democraţie, prieteni. Putem alege.
- Te rog! Te rog, nu face asta! - Ce-a zis maimuţa?
A înţeles cineva?
Ce crezi că faci?
Încetează.
Aţi înnebnit? Înapoi la muncă! Imediat!
Eşti mort.
Ce?
Un proverb rusesc, prietene.
"O lingură de smoală strică un butoi cu miere."
Ai înnebunit?
- Te pui cu oamenii lui Vadim? - Sunt nişte nenorociţi.
Nu-mi pasă cum sunt. Nu vreau probleme. Vino aici!
- Ce se întâmplă, Dennis? - Ce-ţi pasă?
Te văd foarte rar. Nu mai vii la Pollux.
Sunt supărat.
Da? Din cauza fetei cu sfârcuri mici?
Lasă prostiile.
Am nevoie de un responsabil cu armele.
Pentru ce?
Nu mai mergem în Rusia.
O să construim ceva aici. O chestie serioasă.
O unitate specială pentru bătălia finală.
Care "noi"?
Tovarăşii.
Iar Vadim ne furnizează "echipamentul" adecvat.
Înţelegi?
O nebunie.
- Mă bag. - Bine, deci... poftim.
Responsabilul cu armele are nevoie de cheia de la poartă.
Aici. Ce s-a raportat mai exact?
Un apel anonim ne-a anunţat că
e un mort care atârnă de calea ferată suspendată.
O să chem un lăcătuş.
D-le Stuber?
Cheamă Investigaţiile Criminale şi medicul legist.
- A fost primul tău cadavru? - Nu. Prima sinucidere.
- O seară frumoasă. - Pa.
Dacă a fost o sinucidere.
- Nu crezi că a fost o sinucidere. - Apelul a venit de la Dennis.
- Eşti nebună. - Ăsta era pe cuşca hamsterului.
E o legătură între crima din Belgia şi presupusa sinucidere.
- Un şurub de la Stornbeck. - Chiar eşti nebună.
Îmi ştie programul şi voia să găsesc eu cadavrul.
Dacă chiar crezi asta, vorbeşte cu Langhans.
Şi ce să îi spun? "Opitz tot omoară oameni şi îmi lasă mici suveniruri"?
Ca să mă fac de râs complet?
Credeam că e vorba despre un caz. Sau e ceva personal?
E vorba de ambele lucruri.
Şi el ştie foarte bine asta
TREBUIE SĂ IES DIN CASA ASTA DISEARĂ!
VIN SĂ TE IAU LA 10.
Bună! Pot să intru?
Voiam doar să îţi spun că...
Merle o să te mediteze la matematică până când termini şcoala.
Şi dacă vrei, o să te ajut să găseşti cursul potrivit. Bine?
- Ai nevoie de ajutor? - Nu.
E mai rapid aşa. Nu e nicio problemă.
Dennis.
Uite.
Jur. Jur că nu o să spun nimănui despre asta.
Rămâne între noi, bine? Promit. Serios.
Ai o culoare preferată?
Albastru sau turcoaz, sau...
Verde. Verde închis.
Bine.
Mulţumesc!
- Luise? - Carla, bună.
- Pot să te ajut cu ceva? - Vreau să-l văd pe psiholog.
Ştii că şedinţele de terapie sunt strict confidenţiale.
Nu mă interesează detaliile. Doar în general.
Tot nu poate să-ţi dea informaţii despre Dennis.
Cine ştie?
Evaluarea ei pozitivă are putea avea repercusiuni şi va fi prea târziu.
Prea târziu pentru ce?
Voiam doar să se evite greşelile viitoare.
Doar ca să fie clar, din punct de vedere legal,
Dennis nu ar fi fost eliberat din închisoare,
dacă ar fi existat dubii cu privire la evoluţia lui.
Mă îndoiesc că poţi evalua o situaţie din punct de vedere legal.
- Nu sunt inamica ta, Luise. - Dar nu eşti nici prietena mea.
Tu l-ai făcut pe Manuel să plece de acasă atunci.
Nu avea de ales. Şi e bine că s-a mutat, pentru că nu te poţi controla.
- Iar tu ai făcut o treabă de rahat. - În sfârşit spui ce ai pe suflet.
Ne-ai reprezentat în calitate de procurori auxiliari
şi ai lăsat ca o crimă cu premeditare să devină o crimă pasională.
Dovezile şi opiniile experţilor au fost clare. Judecătorul a fost convins.
- Dennis avea discernământ limitat. - Da şi de ce oare?
Ai pus întrebările greşite. Avocatul lui a avut o sarcină uşoară.
Dennis a fost condamnat. A recunoscut că a comis infracţiunea.
Dar nu omorul. A fost un omor.
A vrut să o omoare. Avea un plan. Plănuise totul.
A vrut să o omoare. Pe fiica mea.
Dacă ar fi fost copilul tău, ce ai fi făcut, Carla?
Ce ai fi făcut?
Te rog, Manuel. Vorbeşte cu Josi.
Sunt chiar îngrijorată.
El era în faţa şcolii ei ieri, şi...
Sună-mă înapoi, bine?
Bună, Dennis.
Luise.
Sunt sigură că viaţa ta a fost grea la Antwerp.
Mama ta era prostituată şi încerca să te amorţească cu droguri.
Sau peştele ei făcea asta? "Candyman"?
Ce ţi-a mai făcut Candyman?
S-a jucat cu tine?
Te-a consolat
când mama era ocupată cu munca?
Câţi ani aveai?
Trei? Patru?
A, şi...
Sunt sigură că Marcel Stuber avea grijă de tine într-un mod special.
Cum v-aţi cunoscut? La Protecţia Copilului?
Te ajuta să adormi?
Te învelea?
Te ţinea de mână?
Sau prefera să se bage în pat cu tine?
Cât de des se băga Marcel Stuber în pat cu tine?
Da. Descarcă-te.
Arăţi ca naiba!
Ar trebui să te asiguri că dormi cât trebuie, la vârsta ta.
Ce?
E moartă.
Mănânci prea mult. În plus, sunt numai chestii nesănătoase.
Trebuie să te opreşti.
De ce durează atât de mult?
Haide.
Zece,
nouă,
opt,
şapte,
şase,
cinci,
patru,
trei,
doi,
unu,
zero.
Ordinea operaţiilor, idiotule!
Chiar şi proasta de soră-mea înţelege asta.
Şi are 10 ani.
- E totul în regulă? - Perfect.
Dennis, dacă iei examenele, o să-ţi cumpăr ceva.
Mişto!
Avem lasagna în frigider. Puteţi s-o încălziţi, dacă vreţi.
- Mulţumesc. - Pa.
Pa.
Mama crede în tine. Aşa că, hai, ciudatule. Fă un efort.
M-am gândit să fac eu cinste.
Drăguţ din partea ta. Mulţumesc!
Să îl încercăm chiar acum.
- Cum a fost săptămâna ta? - Bună.
Haide, Dennis. Ce se întâmplă?
Mă urmăreşte.
Luise Berg. Încearcă să mă scoată vinovat.
Mama fetei?
- În legătură cu ce? - Cu orice poate.
Putem fi mediatori. Ce părere ai?
- O să fiu bine. - Sau ai putea să-i scrii o scrisoare.
- Nu spuneai că vrei asta? - Am mai încercat.
Dar ce i-am făcut e... de neiertat.
- Ar trebui să-i scrii totuşi. - E mai bine să vorbim în persoană.
Dar nu poţi să te duci să o confrunţi. Ai înrăutăţi situaţia.
Aveţi dreptate, d-şoară Döring.
Aveţi foarte mare dreptate.
Taio. Când eram de vârsta ta, şi eu mă ascundeam.
Mare greşeală.
Uite. Un camion plin cu jucării.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Am fost la penitenciar azi.
- Şi Luise era acolo. - Poftim? De ce?
Din cauza lui Dennis?
Voia să vorbească cu psihologul închisorii.
Luise e convinsă că Dennis va recidiva. Sau că a făcut-o deja.
Doamne, Luise chiar îşi pierde minţile.
Îmi lasă mereu mesaje
în care îmi spune să vorbesc cu Josi. Să o avertizez.
De ce să fac asta? De ce să o sperii dacă nu e nevoie?
O greşeală şi merge din nou la închisoare.
Te simţi vreodată vinovat în legătură cu noi?
Pentru că avem copii grozavi şi ne iubim?
Noapte bună, tată. Noapte bună, Carla.
Somn uşor!
Nu...
Cred că aş prefera să nu-mi mai pierd timpul.
- E totul în regulă? - Habar n-au.
Unde să mergem? Pollux e închis.
- La tine. Să vedem cum e. - Serios?
Dar doar dacă ai bere rece în frigider.
Am chiar şi pizza. Şi jeleuri.
Bine, atunci.
D-le Tesche?
- Vă rog, luaţi loc. - Mulţumesc!
- Vreţi cafea? - Nu.
L-am anchetat din nou pe Dennis. Era acasă în noaptea crimei.
Fosta lui mamă adoptivă, Dr. Aschhausen, a confirmat.
- Şi numiţi asta anchetă? - Stai. Nu am terminat.
Dovezile găsite la locul faptei în Belgia nu se potrivesc cu ADN-ul lui.
Şi... Nu o să-ţi placă,
dar anchetatorii belgieni au arestat un suspect
pe care nu l-au eliberat nici după 24 de ore.
De asta aţi venit până aici? Să-mi spuneţi asta?
Vreau să nu te mai apropii de el.
Ne-am înţeles?
Toată lumea crede că s-a schimbat. E de faţadă.
Manipulează pe toată lumea, inclusiv pe dvs.
D-nă Berg, vreţi ca Dennis să se întoarcă la închisoare. Înţeleg.
Dar încetaţi cu vânătoarea asta fără sfârşit! De ajuns!
Nu aveţi decât de pierdut.
Ai cocaină?
Nu.
Ce e? Eşti într-o pasă proastă? Vrei să plec?
- Nu, bineînţeles că nu. - Dar?
Mama era o drogată.
A murit din cauza rahaturilor ăstora.
Îmi pare rău. Chiar îmi pare rău.
E în regulă.
Nu ştiai.
Şi de atunci locuieşti cu mătuşa ta? Ăsta e motivul?
Ea m-a primit în casa ei.
Aveam 5 ani.
Îi datorez totul.
Chiar nu ştiu ce aş fi ajuns fără ea.
Şi sora mea a murit.
Ea...
A avut cancer, leucemie.
Era foarte specială.
Mi-e dor de ea.
Hei!
Tu...
Tu eşti specială.
47 e ocupat.
Sven.
Bună.
Hai să bem ceva mai întâi, draga mea. Două beri.
- Eşti mereu aşa norocos? - Depinde cu cine joc.
Mulţumesc!
Nu am mult timp.
Te aşteaptă familia? Trebuie să găteşti?
POLIŢIA
- Hei! Ce faci? - Calmează-te. A căzut de pe scaun.
- Cară-te de aici. - Poftim?
Am zis să te cari de aici!
Cine te crezi, poliţistă jegoasă?
Oricum nimeni nu vrea să ţi-o tragă.
- A fost o greşeală. - Nu, păstrează-i.
Eşti o fată drăguţă. Ai putea găsi pe cineva mai bun.
Noapte bună, Tamara.
- Curvă nenorocită! - Hei!
Hei! Opreşte-te!
Calmează-te. Nu o să te rănesc.
Vreau să te ajut.
Mulţumesc!
Bine. O să chem o ambulanţă şi poliţia.
Nu, mulţumesc. Te rog, nu. E în regulă.
- Ce? - E în regulă.
Nu, nu e în regulă. Te-a atacat. A încercat să te violeze.
Nu, eu... Trebuie să mă duc acasă.
Fiica mea... E singură.
O să fac plângere la poliţie mai târziu. Mulţumesc!
- Doamne! - Unde ai fost?
Cu Mats.
- Adevărul, Josi. - Sun-o dacă nu mă crezi.
Şi maşina? Cea care te-a adus acasă. Era Mats?
Era iubitul meu.
- Cum îl cheamă? - Luca.
De unde îl ştii?
Ce-i asta, un interogatoriu?
- Răspunde-mi. - Ne-am cunoscut la Pollux.
El e?
Nu, cine e tipul ăsta?
Dennis.
Serios?
Traducerea: FAST TITLES MEDIA