- Jesi li dobro spavala? - Ono si bila ti?
Ja sam počistila, ako na to misliš. -Ničeg se ne sećam.
Baš se brzo napiješ.
I...
Da li sam pričala o nečemu?
Jesi.
- O svemu? - Da.
Jebiga. -Ne brini se. To će ostati između nas. -Hvala ti na svemu.
Da li ti nešto treba? Da dođem da ti napravim čaj? -Ne pijem čaj.
U redu onda. Drži se. Vidimo se sutra. -Vidimo se. Ćao.
DVA LICA PONORA
SMRTONOSNA LJUBAV
- Merle? -Molim? - Jesi lli ikad imala seks?
To nije tvoja stvar.
Sigurno svi žele seks sa tobom.
Ćuti, Džek Sperou.
Lepa Merle. Najlepša devojka koju sam ikad videla.
Ti si boginja nad boginjama. Mogu li da okusim tvoje divne usne?
Zdravo. Treba mi nešto iz kancelarije Holgera Tešea.
Izgleda da si se lepo snašao.
Ko to kaže? -Tvoja socijalna radnica.
- Divna žena. - Uglavnom.
Promenio si se.
Zar se ne menjaju svi?
Sad čak i razgovaraš.
Svaka čast.
Hvala.
Mnogi ne izdrže šest godina socioterapije, ali ti jesi, Denise.
Na terapiji si raskrstio sa svojim usranim detinjstvom. Zar ne?
Ako ti tako kažeš.
Ali mene i dalje zanima...
Zašto bi mali, debeli, glupi Denis
uradio tako nešto?
Nije više hteo da bude mali, debeli, glupi Denis. Eto zašto.
Mom kolegi je potrebna bežična bušilica.
I ovaj ti je kolega?
Ovaj muškarac je ubijen bežičnom bušilicom.
Sa šestougaonim šrafovima od 4 mm od Stornbeka.
Sastavio sam svoj orman takvima.
Vrlo su kvalitetni.
Gde si bio u noći između 6. i 7. februara?
Da vidimo...
Verovatno sam bio s nekom pičkom.
Znaš li ti to uopšte?
To je sve, Holgeru?
Mogu li sada da idem?
Proverićemo ti alibi.
Poslaću ti račun za bušilicu.
Zdravo, dušo.
Šta hoćeš?
Možemo li da razgovaramo nasamo?
Izvinjavam se. -Mats!
Molim te, Džozi. Onda ću te ostaviti na miru.
Uopšte se ne čujemo.
Vrlo malo znam o tebi.
Volela bih to da promenim.
Zato sam htela da te pitam...
Šta misliš da odemo zajedno na odmor tokom uskršnjih praznika?
Ti to ozbiljno?
Zašto ne?
Da nas dve idemo na odmor?
Da.
Mislila sam da odemo u Istru.
Možemo da odemo na ronjenje. Oduvek si to želela.
Sedam godina te uopšte nije bilo briga za mene.
I odjednom želiš da idemo zajedno na ronjenje u Istru? -Džozi, znam da...
Zato što je Denis izašao iz zatvora ili zato što nemaš s kim da se jebeš.
Volela bih da mogu da pitam i tvoju sestru, ali mrtva je.
Džozi, molim te. Oprosti mi! -Znaš šta?
Merle uopšte nije bila žrtva. Ali ti ništa ne shvataš!
Džozi...
Džozi, molim te!
Čoveče! Sranje!
Ono je bila...
Ona devojčica tamne kose...
To je bila Džozi, zar ne?
Pa, i nije više devojčica...
Sad je odrasla devojka.
Lepa je.
Veoma je lepa. Posebna. Ne kao... Znaš već ko.
Jebote!
Šta to radite!
Prestanite! Ne dirajte to!
To pripada mojoj ćerki. Ostavi to!
Ne možeš to da radiš!
- Ovo mora da prestane. - Zašto mi nisi rekao?
Ne bi imalo nikakvog smisla. -Prestani!
Prestani! Ovo je Merleina soba!
Pusti me!
Ne! Prestani! -Pusti me!
Prestani!
Džozi, dušo!
- Ostavi je na miru! - Žao mi je.
Dovoljno si već učinila. -Žao mi je!
Hajde. Idemo, dušo.
Osećaš li miris paljevine?
Da. Baš zaudara.
Kao zagorela svinjetina.
Desna ili leva? Izaberi sam.
To vam je demokratija, prijatelji. Imamo pravo izbora.
- "Molim te, ne radi to." - Šta je majmun rekao?
- "Molim te..." - Je l' ga neko razumeo?
Šta si to uradio?
Odjebi!
Hej! Jeste li poludeli? Vratite se na posao! Odmah!
Gotov si.
Šta?
Ruska poslovica, prijatelju.
"Kašika katrana kvari celo bure meda."
Jesi li ti potpuno poludeo?
Petljaš se s Vadimovim momcima? -Oni su seronje!
Boli me kurac šta su oni! Ne želim nikakve probleme! Dođi!
- Šta se dešava, Denise? - Zašto tebe to zanima?
Retko te viđam. Više ne dolaziš u "Poluks".
Ljut sam.
Stvarno? Zbog one devojke s malim bradavicama?
Ne seri!
Treba mi stručnjak za oružje.
Zašto?
Ne idemo u Rusiju.
Ovde ćemo da napravimo odličan posao.
Specijalce za poslednju bitku.
Ko to "mi"?
Naša ekipa.
Vadim će nam nabaviti odgovarajuću opremu.
Jasno?
Jebeno.
- Ja sam za. - Dobro... Eto vidiš.
Stručnjaku za oružje treba ključ.
Evo nas...
- Šta je tačno prijavljeno? - Nepoznata osoba je rekla
da telo visi sa železnice.
Zovem bravara.
G. Štuber?
Zovi kriminologe i forenzičare.
- Ovo ti je bilo prvo telo? - Ne, ali jeste prvo samoubistvo.
Prijatno veče. -Zdravo!
Ako je jedno, to je to.
- Misliš da ih ima još? - Denis je zvao.
Poludela si. -Ovo je bilo na kavezu hrčka.
Ovo je veza između ubistva u Belgiji i ovog navodnog samoubistva.
Šestougaoni šraf od Stornbeka. -Stvarno si luda.
Zna kako radim i hteo je da ja pronađem telo.
Ako to misliš, reci to Langhans.
Šta da kažem? Da Denis Opic ubija ljude i ostavlja mi suvenire?
Da ispadnem potpuna budala?
Mislila sam da želiš da rešiš slučaj. Ili je reč o nečem ličnom?
Sad je oboje u pitanju.
I on to vrlo dobro zna.
"Moram da izađem iz ove kuće večeras!"
"Doći ću po tebe u 22 h."
Zdravo! Mogu li da uđem?
Samo sam htela da ti kažem...
Merle će nastaviti s tobom da uči matematiku dok ne završiš školu.
I ako želiš, pomoću ću ti da pronađeš praksu. Može?
Treba ti pomoć? -Ne.
Brže ćemo ovako. Nikakav problem.
Denise...
Slušaj me... Kunem ti se da nikome neću reći za ovo.
Ovo će ostati između nas. U redu?
Časna reč. Veruj mi.
Imaš li možda omiljenu boju? Plava ili tirkizna...
Zelena. Tamna.
U redu.
Hvala.
Luize? -Zdravo, Karla.
- Mogu li da ti pomognem? - Treba mi zatvorski psiholog.
Znaš da su terapijske seanse strogo poverljive.
Ne radi se o detaljima, već uopštenim stvarima.
Svejedno. Ne može da ti da informacije o Denisu.
Možda joj se pozitivna procena obije o glavu pa bude prekasno.
Prekasno za šta? -Važno je samo sprečiti dalje greške.
Da se razumemo, s pravne tačke gledišta,
Denis Opic ne bi bio pušten iz zatvora
da su postojale sumnje u vezi s njegovim napretkom.
Tvoja sposobnost procene situacije nije pravno pouzdana.
Ja ti nisam neprijatelj, Luize. -A nisi mi ni prijatelj.
Ti si oterala Manuela iz kuće!
Nije imao izbora. I dobro je da je to uradio jer si van kontrole.
- Ali ti si loše obavila posao. - Bravo. Napokon si to rekla.
Zastupala si nas kao pomoćna tužiteljka
i dozvolila da ubistvo prvog stepena postane zločin iz strasti.
Dokazi i mišljenja struke su bili jasni. I sudija je poverovao u njih.
Denis nije imao smanjenu odgovornost. -A zašto?
Pitala si pogrešna pitanja. Olakšala si njegovom advokatu.
Denis je bio osuđen. Priznao je zločin.
Ali ne za ubistvo! A to je bilo ubistvo!
Hteo je da je ubije! Imao je plan! Sve je isplanirao!
Hteo je da ubije moju ćerku!
Da je to bilo tvoje dete, šta bi ti uradila?
Šta bih uradila?
Molim te, Manuele. Razgovaraj sa Džozi.
Zaista sam zabrinuta.
Juče je bio ispred njene škole i...
Pozovi me.
Zdravo, Denise.
Luize. -Verujem da ti je bilo teško u Antverpenu.
Majka ti je bila kurva i umirivala te je drogama.
Ili je to bio njen makro? "Čovek s bombonama"?
Šta ti je još radio?
Igrao se s tobom?
Tešio te je?
Dok ti je mama bila zauzeta.
Koliko si imao godina?
Tri? Četiri?
I još nešto...
Sigurna sam da je i Marsel Štuber pazio na tebe na poseban način.
Kako ste se upoznali? U socijalnoj službi?
Pomagao ti je da zaspiš?
Ušuškavao te u krevetu?
Držao te je za ruku?
Ili je najviše voleo da bude s tobom u krevetu?
Koliko je često bio s tobom u krevetu?
O, da. Izbaci to iz sebe.
Izgledaš sjebano. U tvojim godinama je važno paziti na san.
Šta?
Ubila si je.
Previše jedeš. I stalno jedeš nezdravu hranu. Moraš da prestaneš.
Zašto ti toliko dugo treba?
Hajde.
Deset,
devet,
osam,
sedam,
šest,
pet,
četiri,
tri,
dva,
jedan,
nula.
Pazi na redosled računskih operacija, idiote!
Čak i moja glupa sestra to zna!
A ona ima deset godina.
- Pa? je l' sve u redu? -Savršeno. - Denise, ako položiš ispite,
kupiću ti nešto. -Kul! Lazanje su u frižideru. Podgrejte ako želite.
Hvala ti. -Ćao. -Ćao!
Moja mama veruje u tebe. Tako da, probudi se, nakazo.
Hteo sam da vas počastim.
Baš lepo od tebe. Hvala ti.
Odmah ćemo ga probati.
Kako ti je prošla nedelja? -Dobro.
Daj, Denise. U čemu je problem?
Prati me.
Luize Berg. Želi da mi smesti.
Majka devojke?
- Ali čime? - Čime god može.
Mi možemo da posredujemo. Šta misliš o tome?
Biću dobro. -Ili možeš da joj napišeš pismo.
- Zar nisi rekao da to želiš? - Već sam pokušao.
Ali ono što sam joj uradio je... Neoprostivo.
- Svejedno joj napiši pismo. - Mislim da je bolje razgovarati uživo.
Ali ne možeš tek tako da se suočiš s njom. To bi moglo da eskalira.
U pravu ste, dr During.
Zaista ste u pravu.
Tajo... I ja sam se u tvojim godinama skrivao.
To je velika greška.
Vidi ti to. Pun kamion igračaka.
Moram nešto da ti kažem.
Danas sam bila u popravnom domu.
- I Luize je bila tamo. - Molim? Zašto?
Zbog Denisa? -Htela je da razgovara sa zatvorskim psihologom.
Ubeđena je da će Denis opet da posrne. Ili da već jeste.
Pobogu, stvarno je poludela...
Stalno mi ostavlja poruke u govornoj pošti.
Da razgovaram sa Džozi i upozorim je.
Ali zašto bih? Zašto da je plašim bez potrebe?
Čim napravi grešku, vraća se u zatvor.
- Je l' nekad osećaš krivicu zbog nas? - Jer imamo sjajnu decu i volimo se?
- Laku noć, tata. -Laku noć, Karla. - Laku noć. -Lepo spavaj.
Ne...
Ne želim više da traćim vreme.
- Je l' sve u redu? - Nisu ništa ukapirali.
Kuda ćemo? Zatvorili su "Poluks".
Kod tebe. Da vidim kako izgleda. -Stvarno?
- Samo ako imaš hladno pivo u frižideru. - Imam i picu. I gumene bombone.
Onda dobro.
G. Teše?
- Izvolite. Sedite. - Hvala vam.
Jeste li za kafu? -Ne.
Opet smo istražili Denisa. Bio je kod kuće u noći zločina.
Njegova bivša starateljka, dr Ašhauzen, potvrdila je.
- I to je vama istraga? - Čekajte. Nisam još gotov.
Dokazi pronađeni na mestu zločina u Belgiji ne odgovaraju njegovom DNK.
I... ovo vam se neće svideti, ali istražitelji su uhapsili osumnjičenog
i nisu ga pustili ni nakon 24 sata.
I zašto ste došli? Da mi to kažete?
Želim da se držite dalje od njega.
Jasno?
Svi misle da se promenio, ali to je samo maska.
Manipuliše svima, pa i vama.
Gđo Berg, razumem da želite da se Denis vrati u zatvor.
Ali dosta je više ove beskrajne potere! Dosta!
Možete samo da izgubite.
Imaš kokain?
Ne.
Šta je bilo? Loše si raspoložen? Želiš da odem?
Naravno da ne. -Ali?
Moja majka je bila zavisnica.
Umrla je zbog tog sranja.
Izvini. Stvarno mi je žao.
U redu je.
Nisi znala.
I od tada živiš s tetkom? Zbog toga?
Ona me je uzela.
Imao sam pet godina.
Dugujem joj sve.
Zaista ne znam kakav bih ispao da nije bilo nje.
I moja sestra je umrla.
Ona je...
Imala je rak. Leukemiju.
Zaista je bila posebna.
Nedostaje mi.
Hej...
Hej.
Ti...
Ti si posebna.
MOTEL
Soba 47 je zauzeta.
Sven.
Zdravo.
Prvo ćemo da popijemo piće, dušo.
Dva piva.
"Najveći dobitak isplaćuje osoblje."
- Uvek si ovakve sreće? - Zavisi sa kim igram.
Hvala.
Nemam mnogo vremena.
- Porodica te čeka? - Moraš da kuvaš?
POLICIJA
- Hej! Šta to radiš? - Opusti se. Ispalo je.
Odjebi. -Molim?
Rekla sam ti da odjebeš!
Šta misliš, ko si ti, đubre jedno policijsko?
Niko ionako ne želi da te jebe.
- Ovo je bila greška. - Zadrži ga.
Lepa si devojka. Možeš bolje.
Laku noć, Tamara.
- Droljo jedna! - Hej! Prestani!
Hej. Smiri se. Neću ti ništa.
U redu? Samo želim da ti pomognem.
Hvala ti.
- Pozvaću hitnu pomoć i policiju. - Nemoj, molim te! Dobro sam.
Molim? -Dobro je. -Nije dobro. Napao te je. Pokušao je da te siluje.
Ne, ja... Moram da idem kući. Moja...
Ćerka mi je sama kod kuće. Posle ću pozvati policiju. Hvala ti.
Bože! -Gde si bila?
- Sa Mats. -Reci mi istinu, Džozi. - Pozovi je ako mi ne veruješ.
A auto kojim si došla? Matsin je?
Od mog dečka je.
Kako se zove? -Luka.
Gde si ga upoznala?
- Šta je ovo? Ispitivanje? -Odgovori mi. - Upoznali smo se u "Poluksu".
Ovo je on?
Ne. Ko je to?
Denis.
Stvarno?
MEDIATRANSLATIONS