Ke zdi! Tak honem! Ke zdi!
- Dělej! - Zchladni, kámo.
Zpátky!
Rozvaž ji. Honem!
Ruce za hlavu!
Pípneš a oddělám tě. Nohy od sebe! Dělej!
Ruce za hlavu! Tak dělej!
Ty hajzle! Zabiju tě!
Jdu k ulici. Už je vidím!
DVĚ STRANY PROPASTI
5. díl: U nejčernější řeky světa
Ta včerejší noc se prostě nestala. Jasný?
Slib mi to!
Já si stejně už nic nepamatuju.
Všechno bude zase dobrý.
Opravdu k ničemu nedošlo?
Nebo se mnou něco dělali?
Našli jsme tě včas. Přísahám.
- To ti nikdy nezapomenu, děkuju. - No tak.
Všichni si myslí, že jsem podlá svině.
Ale ty víš, že taková nejsem.
Mathildo, všichni si něco myslíme. Koho to zajímá?
Musíme držet spolu.
Taky mi můžeš vždycky všechno říct, ano?
Jasně.
Mathildo?
Jo?
ZPRÁVA OD MATHILDY: PODÍVEJ.
PŘESTŘELKA SE DVĚMA MRTVÝMI
- Ahoj! Zlatíčko. - Ahoj tati!
- Jaké to bylo? - Co?
Luca měl přece rozlučku, nebo ne?
- Ale jo. - Ty jsi smutná?
No tak...
Pojď sem.
Kámen, nůžky, papír, teď!
Máš ho opravdu ráda, viď?
Holčičko...
Můžeš ho přece navštívit, jestli chceš.
O víkendu nebo o prázdninách.
Dám ti peníze na lístek.
Díky, tati.
Tati, už jedem!
Připoutejte se už, kluci. Šup!
- Dobré ráno. - Dobrej.
- Tamhle ta svině jde. - Odděláme ho.
Nejdřív ale vyzvednem ty bouchačky.
Počkáme, až ti přivandrovalci vypadnou.
- Viděl nás. - To je fuk.
A kdo je zas tohle?
Vyčkáme.
Tady. Pro tebe!
Ten vydržel pěkně dlouho.
Promiň, ale je to jen slepenej čínskej krám.
A přitom ty tak miluješ šrouby.
- Hlavně ty od Stornbecka, Luiso. - To přece všechno vím.
A brzy to budou vědět i kolegové v Belgii.
Vždyť jsi právě přišla o práci!
Opravdu ti to za to stojí, Luiso?
Jdi do háje!
Do prdele.
Musíme si vás bohužel odvézt. Akutní nebezpečí útěku.
A proč?
Nedovolené držení zbraně a těžké zranění s následkem smrti.
Na podmínku trochu moc.
Jo!
Prověřili jsme údaje od jeho operátora.
Neškodné.
Kromě toho, že pěkně zeštíhlel, se taky naučil zahlazovat stopy.
- Děkuji. - Prosím.
Co máte v plánu?
Vyvrtám mu díru v hlavě.
Kámoši Erikovi bys nerad něco dlužil, viď?
Je vybitá baterka.
Povídej, Dennisi, máš mou pozornost.
Sobota večer.
Ten chlap, kterému jsi prostřelil stehenní tepnu,
vykrvácel.
Já jsem to nebyl.
Zůstali tam ale dva svědci, které jsi tam s tím zraněným zamkl.
Ti hajzlové mi chtějí něco přišít!
To byl Erik!
To jeho zbraň střílela!
Pak ho Vadimovi kumpáni odtáhli na střechu a... odlet!
Viděl jsi to?
Viděl jsem, jak ho táhli na střechu.
A krátce potom jsem viděl Erika ležet na ulici.
Pak jsem utekl.
Těsně předtím, než jste se objevili vy.
A je tu ještě něco.
Co?
Jestli to tak bylo, tak musíš spolupracovat.
Jinak ještě dneska poputuješ zpátky do basy.
Tam si odsedíš nejen zbytek svého trestu,
ale k tomu ještě nejmíň dva až tři roky.
Schovali si zbraně a nástražné výbušniny.
Ve sběrném dvoře.
Vzadu, v prvním bílém kontejneru.
- Kdo? - Erik!
A Vadim a jeho idiotský skinheadi.
Jsou to samí fašouni!
Jedou do Petrohradu,
do výcvikového tábora na "poslední bitvu".
Nic.
Šéfe?
Dennis nelhal.
- Kdo je to? - Taio Achebe.
Pracuje tady. Schoval se.
Proč ses schoval?
Jackpot.
ZPRÁVA OD MÁMY:
DENNIS JE VE VYŠETŘOVACÍ VAZBĚ.
ZRUŠILI MU ZKUŠEBNÍ DOBU.
PŘIJĎ MĚ ZASE NĚKDY NAVŠTÍVIT. MÁMA
- Haló? - Tady Ardan.
- Kdože to je? - Ardan.
Měl jsem se ti ozvat.
Už je pryč?
Šel si zdřímnout do sedmačtyřicítky.
Tak tady jsi.
Ardane, já...
Mrzí mě to, ale nejdřív jsem musela...
Je tu něco, co bys měl vědět.
Teď spi.
Určitě?
Co je tohle? Ty ses zbláznil.
Zpátky.
Dávej pozor, Ahmede.
Jdi od toho.
Teď mě všichni poslouchejte.
Vypni už tu pitomou mašinu, Jamaale!
Ukaž nám, jak se frézuje, ty židovská svině.
No tak, dělej.
Na frézování jseš moc hloupej, ale ubodat německou holku...
Co děláme se zrádci národa?
A slízej to!
Slízej to, ty židovská svině!
Ty prase! Ty vypasený prase!
Vezmi to kladivo.
- To je tou námahou. - Stoupni si.
Díky, Bernde.
Brzy se uzdrav.
Tak honem, zpátky do práce.
Pracky pryč, to je moje!
Štveš mě, brácho!
Jseš vůbec Žid? Nebo to ten fašoun řek' jen tak?
Co?
- Ne. - Mně je sakra fuk, co jsi.
Ale jestli tady uvnitř chceš přežít,
musíš se pochlapit, jasný?
Dobrou. A žádný pšouky.
Ahoj.
Dobré ráno. Nechtěl jsem tě budit.
To říká každý, koho chytí při útěku.
Ahoj.
Co máš dneska v plánu?
Pojedu domů, poklidím a pak...
- Budu čekat na tebe. - Nekecej.
Ale stejně, dej nám šanci.
Dávej na sebe pozor, Luiso.
To můžeš jen ty.
Naštěstí ho při tom natáčení nechytli.
Musíme Dennise propustit, je to k ničemu.
Ale předtím si ho ještě jednou proklepnu.
Co těm setkáním neonacistů s Ruským imperiálním hnutím
říká Spolkový úřad na ochranu ústavy?
O tom problému se ví delší dobu, interně se...
Delší dobu? Co to má znamenat?
Je to teroristická organizace s mezinárodním přesahem,
která chce vojenskými prostředky prosadit "nadvládu bílé rasy".
Po celém světě!
My jsme kriminální policie
a řešíme závažný trestný čin.
Pokud chceš radši bojovat proti fašistickým teroristickým sítím,
což je naprosto chvályhodné,
pak musíš změnit oddělení.
Tvůj kolega Erik Ludwig
byl jen čistě náhodou instruktorem ve věznici,
kde jsi byl držen.
Ale jen do roku 2017. Pak ho vyhodili.
Nevíš náhodou proč?
Po svém propuštění ses ucházel o místo ve sběrném dvoře.
Taková byla vaše dohoda?
Ludwig ti zařídí práci a ty budeš dál krýt jeho levárny?
Hloupost.
Jaká dohoda?
Tvůj spoluvězeň Jamaal tehdy přišel za nejasných okolností o život.
Ano. Tragická nehoda.
Jako u Erika Ludwiga.
Zvláštní, ne?
Proč?
Vadimovi lidi popírají, že by mu pomohli,
a nebyly tam ani žádné stopy.
Takže Ludwig se nejspíš v opilosti zřítil ze střechy.
Alkoholu měl v sobě dost, ne?
Můžeš jít.
Hezký kousek.
Co?
Ten prsten.
Je to můj talisman.
Dvě setiny musí ještě dolů.
Tak dělej, pospěš si!
Je to rozbitý!
Všechno v pohodě?
Mám bobky, že se tu objeví Vadim.
To se nestane.
Všichni sedí v base.
Můžem být v klidu.
- Jak je ti po tom všem? - Jsem v pohodě, díky.
Máš ještě kontakt s Lucou?
Ten někam zmizel.
- To mě mrzí. - Ani nemusí.
Luca byl omyl. Jako většina kluků.
Pojeď se mnou do Schwarzwaldu!
Babička s dědou budou mít radost,
můžeme jít na lyže nebo na snowboard.
Jsi moc hodná, ale musím hlídat brášky.
Tak si užij krásné prázdniny.
Pošlu ti pár fotek ze sjezdovky!
Bezva.
Ahoj!
- Dlouho ses neozvala. - Dennisi.
- Nesedneme si na chvilku? - Ne.
Chci ti něco ukázat.
To tě bude zajímat. Stoprocentně.
Zabil jsi ty dva chlapy?
Cože? Jaký chlapy?
Jdi do hajzlu, Dennisi!
Já jsem ti nic neudělal, naopak!
- Takže zabil? - Ne. Nezabil.
Vždyť jsme je tam jenom zavřeli.
Ten zbytek vyřídili kumpáni od Vadima.
Co je to?
Pamatuješ si ještě na tu oční doktorku? Jacku Sparrowe?
Dr. Aschhausenovou?
Musím uznat, že tohle se jí povedlo.
Ta tvoje očařka bývala mojí pěstounkou.
To už je ale dávno.
Pronajala mi do začátku byt.
A natočila si nás. Tajně. Když jsi byla u mě.
Vždyť jsi říkal, že bydlíš u tety.
Taky jsi mi toho dost navyprávěla.
O starší sestře a leukémii.
Josi!
Problém není to video, to můžu smazat!
Nikdo se nedozví, že jsme se spolu vyspali.
Problém je, že se policajti dozvědí, že jsi v tom sklepě byla taky.
A pak tě budou vyslýchat a ty jim všechno řekneš!
To bude dobrý.
Josi...
Bude to dobrý.
Co kdybychom odjeli?
To jsi vždycky chtěla.
A co tím získáme?
Čas.
Získáme čas a promyslíme si, jak z těch sraček ven.
Odkud jsi měl vlastně tu zbraň?
- Služební tajemství. - Kecy!
Kolega Erik neměl celý večer vůbec dobrej pocit.
Chtěl, abych na něj dohlížel, byl jeho osobním strážcem.
- A pak jsi mi zkřížila dráhu ty. - Myslela jsem, že jsi mě chtěl...
Když jsem tam stála, myslela jsem, že...
Já bych ti nikdy neublížil, Josi.
Nikdy.
Tehdy jsem Merle viděla.
Stála v křoví...
Roztrhla si oblečení. A mámě pak něco nabulíkovala.
Tys to věděla?
Bylo mi deset!
Josi.
Ahoj holčičko. Kdy budeš doma?
Já dneska jedu za mámou.
Dobře. Kde jsi? Nemám tě tam hodit?
Už jsem si objednala taxi.
A zůstaneš tam přes noc?
Ještě nevím.
Dobře, tak ji pozdravuj.
- Čau. - Čau.
Josi jede za mámou.
Dobrovolně.
Už bude asi dospělá, lásko.
Ještě pracuješ?
Po osmé má home office zavřeno.
Mohla byste to prosím zanést do protokolu, paní advokátko?
Ahoj!
Jsem tak ráda, že jsi tu. Pojď dál.
- Krásné vlasy. - Umyté.
Takže...
- Nealkoholické pivo? - Nic lepšího nemáš?
To se tu musíš zdržet přes noc.
- Platí. - Dobře.
Tak a povídej.
- S kým teď jezdíš? - Nejezdím. Jsem v kanceláři.
- Papíruješ dobrovolně? - Ano!
Kolegyni přece už mám. Je jen právě na dovolené.
To může ale chvíli trvat.
Langhansová je někdy pěkně zatvrzelá.
- Byla jsi u ní? - Nechce mi pomoct.
- Tak na zdraví. - Na zdraví!
Proč ses vlastně stala policistkou?
Chtěla jsem se pomstít za svoje antiautoritářské dětství.
- No jasně. - Fakt, nežertuju!
Máma byla první v rodině, která měla možnost studovat.
Přesto jsme bydleli ve sdíleném bytě s vyvěšenými dveřmi
a na sporáku hrnec těstovin,
ze kterého si celý den někdo nabíral.
Přesně jako u nás.
Každou neděli se u jídla schází celá rodina.
Panebože, jak já to nenáviděla. Vážně.
Snila jsem jen o vlastním pokoji, kde se budu moct zamknout.
Přísahala jsem si, že to jednou budu dělat jinak.
Že se vrátím k modelu malé měšťácké rodiny.
Teď tady sedím...
rozvedená, nezaměstnaná, ani to dítě v péči nemám.
Jak se vlastně věci mají mezi tebou a Josi?
Radši bydlí u táty.
Teď má novou rodinu.
To jo, ale jaké je to pro tebe?
Vlastně je všechno v pořádku.
Když už nemůžu být matkou,
aspoň taky nemůžu o žádné dítě přijít.
- Sama víš, že je to jen výmluva. - Ale pomáhá to.
Pomáhá to, chápeš?
- Co? - Jak jsi skončila u policajtů ty?
- Povídej. - Bylo to celkem prosté.
Rodiče neuměli moc dobře německy.
Jednoho dne stál u nás přede dveřmi policista,
položil mi pár otázek a pak jsem se do něj zabouchla.
To zní jako porno!
- Chceš vidět jeho fotku? - Jo.
Dobře.
Je celkem velký,
má dlouhé hnědé chlupy a nerad si čistí zuby.
- Co? - Jo. Tady.
No, vypadá k pomilování.
Pomoc!
To bude dobrý.
VIDEONAHRÁVKY
Ahoj Yvonne.
Kdyby tě náhodou napadlo policajtům říct,
že jsem se odstěhoval, zabiju tě.
A bude to bolet.
Yvonne?
- Jsi tam ještě? - Ano.
Hezký den!
Přichází jaro.
Tak honem, pryč odsud.
Dobrý den, paní Döringová. Tady Tesche.
Chtěl jsem se zeptat, jak to jde s Dennisem.
A proč? Zase k něčemu došlo?
Sešel jsem se s vězeňskou terapeutkou dr. Stegnerovou.
S Dennisem několik let pracovala.
To jeho nutkání se změnit, stát se někým jiným, bylo bezprecedentní.
O tom jsem přesvědčená.
Jen nikdy nemluvil o tom, co se mu přihodilo v dětství.
Ani slovo.
PROBÍHÁ ÚDRŽBA
Určitě se mě chcete zeptat, jestli Dennis nezmínil něco,
co v jeho spise ještě není.
Mohlo se to stát. Má vás rád.
Bohužel vás zklamu.
Ale není tak stabilní, jak se jeví.
- Jak to? - To nedávné zatčení?
Moc nechybělo a ztratil nárok na podmínečné propuštění.
Dennis byl shodou okolností, nebo taky ne,
na večírku se dvěma mrtvými.
Byl v nesprávnou dobu na nesprávném místě,
jako ta stovka ostatních hostů.
Nemusíte ho pořád bránit.
Dělám si o Dennise starost.
Cítí se pod tlakem, až neúnosným, řekla bych.
Dokonce čelí řadě absurdních nařčení od matky té mrtvé dívky.
- Například? - Ten případ v Belgii?
Zabývá se tím?
Přímo ne, ale přemýšlí nad příčinami a následky.
Ta oběť v minulosti zřejmě zneužívala malé děti.
- Dennis o tom věděl? - Věděla o tom Luise Bergová.
Chce Dennisovi tuhle vraždu přišít.
Naznačuje, že má nějaké nevyřešené trauma z dětství,
za které se teď podle ní chce mstít.
Mám tu dalšího klienta. Musím končit.
Ano, na slyšenou.
A oběť nosila prsten.
- Kam to jedeš? - Malá oklika, bude se ti líbit.
Co je to za chlapy?
- Pojď, radši zmizíme. - Netřeba panikařit.
- Hledám Cukráře. - Co od něj chceš?
Prý na tom není moc dobře.
Žerou ho červi.
- Každý dostane to, co si zaslouží. - Táhni i s tou svou děvkou. Čau.
Dáte si pivo?
DVĚ STRANY PROPASTI
České titulky Karolína Drew Iyuno 2023