La perete! Imediat! Treceţi la perete!
- Mai repede! - Calmează-te, amice.
Înapoi! Vino! Dezleag-o! Mâinile la ceafă.
Un sunet şi vă împuşc pe toţi! Picioarele depărtate! Haide!
Mâinile la ceafă! Imediat. Mai repede!
Nenorocitule! O să te distrug!
Merg spre stradă. Îi văd!
CELE DOUĂ PĂRŢI ALE ABISULUI
PE MALUL CELUI MAI ÎNTUNECAT RÂU
Să uităm ce s-a întâmplat azi-noapte, bine? Promite-mi.
Oricum nu-mi aduc aminte nimic...
Hei, totul va fi bine.
Deci nu s-a întâmplat nimic? Sau mi-au făcut ceva?
Te-am găsit înainte să-ţi poată face ceva. Jur.
- Nu o să uit niciodată. Mulţumesc! - E în regulă.
Toată lumea ştie că sunt o scorpie. Dar tu ştii cum sunt cu adevărat.
Mats, toată lumea are o părere. Cui îi pasă?
Trebuie să fim unite.
Şi tu poţi să-mi spui tot.
Bineînţeles.
Mathilda?
Da?
1 MESAJ DE LA MATS:
DOI MORŢI DUPĂ UN ATAC ARMAT
- Bună! Scumpo! - Bună, tată.
- Deci, cum a fost? - Ce?
Petrecerea de plecare a lui Luca. A fost ieri, nu?
- Da. - Eşti tristă?
Hei...
Vino aici.
Piatră, hârtie, foarfece.
Îl placi mult, nu?
Draga mea...
Poţi să-l vizitezi, dacă vrei. În weekend-uri sau în vacanţe...
Îţi cumpăr eu biletul.
Muţumesc, tată.
Tati, să mergem!
Da, puneţi-vă centurile! Haideţi.
- Bună dimineaţa! - Bună dimineaţa!
- Uite-l pe porc. - O să-l omorâm.
- Să luăm mai întâi armele. - Aşteaptă să plece macaronarii.
- Ne-a văzut. - Cui îi pasă?
- Cine e? - Aşteaptă şi o să vezi.
Poftim. Pentru tine!
Te-a ţinut ceva vreme.
Îmi pare rău, sunt doar porcării din China, asamblate cu lipici.
Îţi plac mai mult şuruburile, nu?
- Doar cele de la Stornbeck, Luise. - Ştiu foarte bine asta.
Vor afla şi colegii mei belgieni în curând.
Tocmai ţi-ai pierdut slujba din cauza asta!
Chiar merită, Luise?
Du-te dracu'!
La naiba!
Va trebui să vii cu noi. Există riscul să fugi.
De ce?
Posesie ilegală de arme şi vătămare corporală finalizată cu un deces.
Cam multe pentru o eliberare condiţionată.
Da!
L-am verificat. Nu am găsit nimic.
Nu doar a slăbit foarte mult. A învăţat şi să-şi acopere urmele.
- Mulţumesc! - Cu plăcere!
Ce o să faci?
O să fac o gaură în capul lui.
Nu-ţi place să-i fii dator prietenului tău Erik cu nimic. Nu?
- Nu mai are baterie. - Spune, Dennis. Te ascult.
Sâmbătă noapte. Omul pe care l-ai împuşcat în artera femurală.
A sângerat până a murit.
Nu am făcut-o eu.
Ai încuiat doi martori în cameră cu bărbatul rănit.
Nenorociţii ăia vor să mă scoată vinovat! Erik a făcut-o!
E pistolul lui. El a tras!
Apoi oamenii lui Vadim l-au dus pe acoperiş şi dus a fost.
- Ai văzut tu asta? - I-am văzut ducându-l pe acoperiş.
Şi, la scurt timp, l-am văzut pe Erik întins pe stradă.
Apoi am fugit. Înainte să ajungeţi voi.
Mai e ceva.
Ce?
Dacă ce spui chiar s-a întâmplat, va trebui să cooperezi.
Altfel te duci înapoi la închisoare chiar azi.
Vei executa restul pedepsei
şi cel puţin doi sau trei ani în plus.
Au ascuns arme şi bombe la centrul de reciclare.
În spate. În interiorul primului container alb.
- Cine? - Păi, Erik!
Şi Vadim, cu chelioşii lui. Sunt toţi fascişti!
Vor să se ducă la Sankt Petersburg,
în nişte tabere de antrenament, pentru "bătălia finală"!
Nimic.
Şefu'?
Dennis nu minţea.
- Cine e ăsta? - Taio Achebe.
Lucrează aici. Se ascundea.
De ce te ascundeai?
Bingo!
1 MESAJ DE LA MAMA
DENNIS E ARESTAT.
ELIBERAREA CONDIŢIONATĂ A FOST SUSPENDATĂ.
MAI VINO ÎN VIZITĂ. MAMA.
- Alo? - Sunt Ardan.
- Cine... Cine e la telefon? - Ardan.
Voiai să te sun.
A plecat deja?
Trage un pui de somn. Camera 47.
Ai venit.
Ardan, eu...
Îmi pare rău, a trebuit să...
Trebuie să ştii ceva.
Să dormim.
Eşti sigură?
Ce-i asta? Ai înnebunit? Du-te înapoi!
Ai grijă, Achmed.
Pleacă de acolo.
Oameni buni, ascultaţi.
Hei! Închide nenorocita de maşinărie, Jamaal!
Arată-ne cum fucţionează freza. Porc evreu.
Hai, arată-ne!
Poţi să înjunghii o nemţoaică, dar eşti prea prost să foloseşti freza?
Ce le facem trădătorilor naţiunii noastre?
Linge.
Linge tot, porc evreu!
Arăţi ca un gândac. Un gândac mare şi gras!
Ia ciocanul.
- Prea obosit. - Ridică-te.
Mersi, Bernd.
Să te faci bine repede.
Haideţi! Înapoi la muncă!
Ia-ţi labele de pe lucrurile mele!
Amice, eşti enervant.
Chiar eşti evreu? Sau fascistul ăla doar a zis aşa?
Ce?
- Nu. - Nu-mi pasă ce eşti.
Dar, dacă vrei să rezişti aici,
ar fi bine să te trezeşti la realitate.
Noapte bună! Şi sper că nu tragi vânturi.
Hei.
Bună dimineaţa! Nu am vrut să te trezesc.
E exact ce ar spune cineva care vrea să plece pe furiş.
Hei.
Ce planuri ai pentru azi?
Mă duc acasă, fac curăţenie şi apoi...
- Te aştept acolo. - Nu cred.
Dă o şansă relaţiei noastre.
Ai grijă de tine, Luise.
Doar tu poţi face asta.
Bine că nu l-au prins când îi filma.
Trebuie să-i dăm drumul lui Dennis. Nu are sens. Dar mai încerc o dată.
Ce spun Serviciile Secrete despre întâlnirile
dintre neo-naziştii germani şi mişcarea Reich-ul Rusesc?
- Se ştie de ceva vreme. A fost... - Se ştie? Ce vrei să spui?
Este o organizaţie teroristă internaţională de extremă dreaptă
care vrea să impună "supremaţia rasei albe". În toată lumea!
Noi suntem de la departamentul de Investigaţii Criminale
şi anchetăm omoruri.
Dacă vrei să te lupţi cu organizaţiile teroriste fasciste,
ceea ce e absolut onorabil,
trebuie să te muţi la alt department.
Colegul tău, Erik Ludwig,
era din întâmplare maistru la penitenciarul
unde ai fost închis.
Doar până în 2017, însă, când a fost concediat.
Ştii de ce?
După ce ai fost eliberat, ai aplicat pentru o slujbă la centrul de reciclare.
Care a fost înţelegerea?
Ca Ludwig să-ţi facă rost de o slujbă, iar tu să-i acoperi ilegalităţile?
Ce prostii!
Cum adică, înţelegere?
Colegul tău de celulă, Jamaal, a murit în împrejurări necunoscute.
Da. Un accident tragic.
La fel ca Erik Ludwig.
Ciudat, nu?
De ce?
Oamenii lui Vadim neagă că l-au ajutat. Nu avem dovezi care să-i contrazică.
Deci probabil că Ludwig a căzut de pe acoperiş.
Băuse mult, nu?
Poţi să pleci.
Ce piesă mişto.
Ce?
Inelul tău.
E talismanul meu norocos.
Trebuie să fie mai subţire.
Hai! Grăbeşte-te!
S-a stricat!
- E totul în regulă? - Mi-e teamă că va veni Vadim.
Nu va veni. Sunt cu toţii în închisoare acum.
Suntem în siguranţă, bine?
- Tu cum eşti? - Sunt bine.
- Mai ţii legătura cu Luca? - A dispărut.
- Îmi pare rău. - E în regulă.
Luca a fost o greşeală. Ca majoritatea tipilor.
Vino cu mine în Pădurea Neagră!
Bunicii mei te-ar primi cu plăcere. Ne dăm cu schiurile sau cu placa.
Drăguţ din partea ta, dar trebuie să am grijă de fraţii mei.
Bine, atunci... Vacanţă frumoasă.
O să-ţi trimit poze de pe pârtii!
Mişto.
Hei!
- N-am mai primit veşti de la tine. - Dennis.
- Vrei să stai jos puţin? - Nu.
Vreau doar să-ţi arăt ceva. O să vrei să vezi. Sunt sigur.
Tu i-ai împuşcat pe cei doi tipi?
Ce? Ce tipi?
- Du-te naiba, Dennis! - Hei!
Nu ţi-am făcut nimic.
- Tu i-ai împuşcat? - Nu!
Noi doar i-am încuiat acolo.
Oamenii lui Vadim au făcut restul.
Ce-i asta?
O mai ştii pe oftalmoloagă, Jack Sparrow? Dr. Aschhausen?
Trebuie să recunosc, a făcut o treabă grozavă.
Oftalmoloaga ta a fost mama mea adoptivă.
Acum mult timp. Închiriasem camera de la ea, pentru "noua mea viaţă".
Şi ne-a filmat. În secret. Când ai fost cu mine.
Ai zis că locuieşti cu mătuşa ta.
Şi tu mi-ai zis ceva ciudat. Că sora ta mai mare a murit de leucemie.
Hei! Josi!
Josi!
Josi! Problema nu e filmuleţul. Pot să-l şterg chiar acum!
Nimeni nu va şti că ne-am tras-o.
Problema e că poliţiştii vor afla că ai fost şi tu acolo, în noaptea aia.
Şi vor sta pe capul tău, până când adevărul va ieşi la iveală.
Hei.
Totul e în regulă.
Josi...
E în regulă.
Hai să plecăm de aici. Ai vrut mereu asta.
- Şi ce o să câştigăm cu asta? - Timp.
Câştigăm timp ca să găsim o ieşire din încurcătura asta.
De unde ai făcut rost de un pistol?
- Secretul meseriei. - Aiurea!
Colegul meu, Erik, a avut un presentiment toată noaptea.
Voia să am grijă de el. Să fiu bodyguard-ul lui.
- Apoi m-ai găsit tu. - Credeam că vrei să...
Stăteai acolo şi am crezut...
Nu ţi-aş face niciodată rău, Josi.
Niciodată.
Am văzut-o pe Merle atunci.
În tufişuri,
rupându-şi şi murdărindu-şi hainele, apoi ducându-se plângând la mama.
Ştiai?
Aveam 10 ani!
Josi.
Bună, fata mea! Când o să ajungi acasă?
- Mă duc la mama, în seara asta. - Bine. Unde eşti? Vrei să duc eu?
Am comandat deja un taxi.
- Stai peste noapte acolo? - Nu m-am hotărât.
Bine... Transmite-i salutări.
- Ciao. - Ciao.
Josi se ducă în vizită la mama ei.
De bună voie.
- Creşte, iubitule. - Încă lucrezi?
După ora opt, biroul este închis.
Este oficial, d-nă avocat?
- Hei! - Bună.
Mă bucur că ai venit! Intră.
- Ce frumos îţi stă părul! - Tocmai l-am spălat.
Deci...
- O bere fără alcool? - Ai ceva mai bun?
Atunci va trebui să stai peste noapte aici.
- De acord. - Bine.
Deci... Să auzim.
- Cine e partenerul tău acum? - Lucrez la birou.
- Hârţogărie? De bună voie? - Da!
Am deja o parteneră. E în vacanţă.
Ştii că asta ar putea să dureze ceva timp, nu?
Langhans e... E foarte încăpăţânată.
- Ai vorbit cu ea? - Nu vrea să ne ajute.
- Deci... Noroc. - Noroc!
De ce te-ai hotărât să te faci poliţistă?
Voiam să mă revolt împotriva copilăriei mele anti-autoritare.
- Da, sigur. - Nu glumesc!
Mama a fost prima din familia ei care a mers la şcoală,
cu toate astea locuiam într-un apartament, la comun, fără uşi
şi cu o oală cu paste pe aragaz,
din care oamenii îşi puneau în farfurie toată ziua.
Ca familia mea. Duminica, toată familia se adună la cină.
Vai... Uram chestia asta. Încă o urăsc.
Visam să am camera mea, ca s-o pot ţine încuiată.
Mi-am jurat să nu voi fi ca ei.
Că voi trece la modelul familiei nucleare din suburbii. Înţelegi?
Iar acum stau aici...
Divorţată, fără serviciu şi fără să am nici măcar custodie totală.
Ce se întâmplă între tine şi Josi?
Ea preferă să locuiască cu tatăl ei şi...
Acum are o nouă familie.
Da, dar tu cum te împaci cu ideea asta?
Totul s-a rezolvat în felul ăsta.
Nu mai pot fi mamă? Bine...
Atunci nu o să mai pierd niciodată un copil.
- Ştii că asta e doar o scuză, nu? - Dar ajută.
Ajută, ştii?
- Ce? - Tu de ce te-ai făcut poliţistă?
- Spune-mi. - E simplu.
Germana părinţilor mei nu era atât de bună.
Într-o zi, la uşa noastră şi-a făcut apariţia un poliţist,
m-a întrebat câteva chestii, iar eu m-am îndrăgostit de el.
Parcă e un film porno!
- Vrei să vezi o poză cu el? - Da!
Bine.
E destul de înalt,
are păr lung şi castaniu, dar nu-i place să se spele pe dinţi.
- Ce? - Da. Uite.
- Pare drăgălaş, nu? - Da!
Ajutor!
E în regulă.
ÎNREGISTRĂRI VIDEO
Alo, Yvonne.
Dacă le spui poliţiştilor că m-am mutat, te omor.
Şi te va durea.
- Yvonne? Mai eşti acolo? - Da.
Să ai o zi frumoasă! E aproape primăvară.
Hai să plecăm de aici.
Bună ziua, d-nă Döring. Sunt Tesche. Cum merg şedinţele cu Dennis?
De ce? S-a întâmplat ceva?
M-am întâlnit cu terapeutul închisorii, Dr. Stegner.
Ea a lucrat cu Dennis ani de zile.
A zis că dorinţa lui de a deveni o nouă persoană era incredibilă.
Sunt convinsă.
Doar că nu a vorbit niciodată despre ce i s-a întâmplat când era mic.
Nu a spus nimic.
LUCRĂRI DE REPARAŢIE
Iar acum vă întrebaţi dacă Dennis a zis ceva
ce nu există în dosarul lui?
Se poate. Vă place.
Îmi pare rău să vă dezamăgesc, dar nu e aşa stabil cum pare.
- Ce vreţi să spuneţi? - Arestul de zilele trecute?
Era să-şi piardă eligibilitate pentru eliberare condiţionată din cauza lui.
Coincidenţă sau nu, a fost la o petrecere unde doi oameni au murit.
La locul nepotrivit, la momentul nepotrivit. Ca toţi ceilalţi clienţi.
- Nu trebuie să-l apăraţi. - Îmi fac griji pentru Dennis.
E o presiune imensă asupra lui. E prea mult.
Chiar şi mama fetei moarte vine la el cu acuzaţii absurde.
- De exemplu? - Cazul din Belgia?
E afectat de cazul ăsta?
Nu direct, dar se gândeşte mult la cauză şi efect.
În trecut, victima abuzase copii.
- Şi Dennis ştia asta? - De fapt, Luise Berg ştia.
Încearcă să-l lege de crima asta.
Ea insinuează că există o traumă din copilărie, nerezolvată,
pentru care acum el vrea să se răzbune.
- A venit pacientul. Trebuie să închid. - Da. Vorbim mai târziu.
Iar victima purta un inel.
- Unde mergem? - Facem un ocol. O să-ţi placă.
Cine sunt tipii ăştia?
- Hai să plecăm de aici. - Nu te panica.
- Îl caut pe Candyman. - Ce vrei de la el?
- Am auzit că nu se simte aşa bine. - E mâncat de viermi.
- Primeşti ce meriţi. - Pleacă de aici. Tu şi curva ta. Pa.
Vrei nişte bere?
Traducerea: FAST TITLES MEDIA