- Mot väggen! Fortare! - Lugna ner dig, grabben.
Backa! - Kom igen, ta loss henne!
Händerna bakom huvudet! Inte ord, då skjuter jag!
Sära på benen! Händerna bakom huvudet!
Fortare! Skynda dig!
Din jävel! Du är körd!
Jag är framme nu. Jag ser dem!
LÄNGS DEN SVARTASTE FLODEN I VÄRLDEN
I går kväll... Det hände bara inte, okej? Lova mig det.
Jag minns ändå ingenting...
Du, allt kommer att ordna sig.
Är du säker på att ingenting hände? Eller gjorde de något med mig?
Vi hittade dig innan något hände, jag lovar.
Jag glömmer aldrig det här, Josi. Tack!
Alla tror att jag är en hård brud, men du vet att jag inte är det.
Alla har en åsikt om allt, men det är oviktigt.
Vi håller ihop.
- Du kan berätta allt för mig, okej? - Så klart.
Mathilda?
Ja?
TVÅ DÖDA EFTER SKOTTLOSSNING
- Hej, querida. - Hej, pai.
- Hur var det? - Vadå?
- Ni hade väl avskedsfest för Luca? - Ja.
Är du ledsen?
Gumman...
Sten, sax, påse.
Du gillar honom verkligen, va?
Åh, filha...
Du kan hälsa på honom på helger och lov.
Jag betalar biljetterna.
Tack.
- Nu kör vi, pappa! - Ja, ja, på med bältena. Se så.
God morgon.
- Där är den jäveln. - Vi dödar honom.
- Ta fram vapnen först. - Vänta tills de andra har gått.
- Han såg oss. - Det spelar ingen roll.
- Vem är det? - Vänta och se.
Här. Det är till dig.
Den har hållit länge.
Ledsen, men det är hoplimmat Kinaskit.
Du föredrar ju skruvar.
- Speciellt från Stornbeck, Luise. - Jag vet.
Snart vet mina belgiska kollegor det också.
Du har precis förlorat ditt jobb! Är det värt det, Luise?
Dra åt helvete!
Helvete.
Ni måste följa med oss. Det råder flyktrisk.
- Varför? - Olaga vapeninnehav...
...och misshandel med dödlig utgång.
Det är lite för magstarkt när man är villkorligt frigiven.
Ja!
Alla uppgifter tyder på att Dennis är harmlös.
Han har både gått ner i vikt och lärt sig att sopa igen sina spår.
- Tack. - Ingen orsak.
- Vad ska ni göra? - Borra upp hans skalle.
Du vill väl ogärna stå i skuld till din vän Erik, inte sant?
- Batteriet är slut. - Jag är idel öra, Dennis.
Lördag natt. Killen som du sköt i lårbensartären...
Han förblödde.
Det var inte jag.
Du låste in två vittnen med den skadade.
De vill sätta dit mig! Det var Erik. Det var hans vapen. Han sköt.
Sedan drog Vadims killar upp honom på taket och slängde ner honom.
- Det såg du? - Jag såg när de drog upp honom dit.
En stund senare såg jag Erik på gatan.
Då stack jag därifrån. Strax innan ni dök upp.
- Det är en sak till. - Vadå?
Om det gick till som du sa, så måste du samarbeta med oss.
Annars åker du in igen och får inte bara avtjäna ditt straff-
utan får ett strafftillägg på minst 2-3 år.
De har gömt vapen och sprängmedel på återvinningscentralen.
Där bak. I den första vita containern.
- Vilka? - Erik.
Och Vadim och hans skinnskallar. De är fascister!
De ska på träningsläger i Sankt Petersburg inför "slutstriden".
Ingenting.
Chefen?
Dennis ljög inte.
- Vem är det? - Taio Achebe.
- Han jobbar här. Han gömde sig. - Varför gömde du dig?
Jackpott.
1 NYTT MEDDELANDE FRÅN MAMMA
DENNIS SITTER I FÖRVAR. FRIGIVNINGEN HAR UPPHÄVTS.
HÄLSA PÅ MIG IGEN. MAMMA.
- Hallå? - Det är Ardan.
- Vem? - Ardan.
Jag skulle ringa dig.
Har han redan gått?
Han gick upp för att sova på rum 47.
Där är du ju.
Ardan, jag...
Förlåt, jag var tvungen att...
Det är något du borde veta.
Sov nu.
Är du säker?
Vad är det här? Är du inte klok? Tillbaka!
Se upp, Achmed.
Flytta dig.
Hör upp, allihop.
Hördu! Stäng av maskinjäveln, Jamaal.
Visa hur det går till att fräsa, ditt judesvin.
Kom igen, gör det nu.
För dum för att fräsa, men en tysk tjej kunde du knivhugga?
Vad gör vi med folkförrädare, va?
Vad gör vi med folkförrädare?
Slicka! Ät... upp!
Slicka upp det, ditt judesvin!
Vad är det, ditt kryp? Ditt tjocka, feta kryp!
Ta hammaren.
Han blev överansträngd. Tack, Bernd.
Krya på dig.
Fortsätt jobba!
Rör inte mina saker!
Du är jobbig, mannen!
Är du ens jude? Eller var det bara något fascisten sa?
- Va? - Nej.
Jag skiter i vad du är.
Men vill du överleva här inne, måste du stå upp för dig och vara tuff!
God natt. Och inget fisande nu.
Du...
God morgon. Jag ville inte väcka dig.
Det säger alla som blir påkomna när de försöker smita.
Hallå där...
- Vad ska du göra i dag? - Jag ska hem och städa och sedan...
- Sedan väntar jag på dig. - Lägg av.
Ge oss en chans.
Ta hand om dig, Luise.
Du är den enda som kan göra det.
Tur att de inte såg att han filmade.
Vi måste släppa Dennis. Men först ska jag prata med honom.
Vad säger underrättelsetjänsten om de hemliga mötena-
mellan tyska nynazister och ryska imperialister?
- Det är känt sedan länge... - Vad ska det betyda?
Det är en internationell högerextrem terrororganisation-
som med militärt våld vill se till att de vita tar makten.
Vi är kriminalpoliser, Bijan. Vi löser grova brott.
Om du i framtiden vill bekämpa fascistiska terrornätverk-
vilket är hedervärt, så måste du byta avdelning.
Din kollega Erik Ludwig-
bara råkade vara handledare på fängelset där du satt.
Men bara fram till 2017, sedan sades han upp.
Har du någon aning om varför?
När du blivit frigiven ansökte du om ett jobb på återvinningscentralen.
Var det avtalet?
Ludwig skaffade dig ett jobb och du fortsatte täcka upp för honom?
Skitsnack. Vadå för "avtal"?
Din cellkamrat Jamaal dog under mystiska omständigheter.
Ja. En tragisk olycka.
Precis som med Erik Ludwig. Märkligt, inte sant?
Varför det?
Vadims folk förnekar inblandning och det finns inga bevis.
Så din kollega måste ha ramlat ner från taket.
Han hade ju druckit en hel del.
Du kan gå.
- Den är cool. - Vadå?
Din ring.
Det är min lyckoamulett.
Du har fortfarande mer att fräsa ur.
Skynda på!
Den är sönder!
- Är allt bra? - Jag är rädd att Vadim ska komma.
Det gör han inte.
De sitter anhållna, allihop. Vi är trygga.
- Hur är det med dig? - Det är okej.
- Har du kontakt med Luca? - Han har försvunnit.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Luca var ett misstag, som de flesta killar.
Följ med till Schwarzwald.
Mina morföräldrar skulle gilla det. Vi kan åka skidor eller snowboard.
Jag måste passa mina småsyskon.
Okej. Hoppas att du får ett skönt lov ändå.
- Jag skickar bilder från backen. - Coolt.
Hej.
- Det var länge sedan vi hördes. - Dennis...
- Ska vi sätta oss en stund? - Nej.
Jag vill visa dig något. Tro mig, det är något du vill se.
- Dödade du de båda killarna? - Va? Vilka killar?
Dra åt helvete!
- Jag hjälpte dig bara. - Gjorde du det?
Nej! Nej, jag gjorde inte det. Vi låste bara in dem.
Resten tog Vadims folk hand om.
Vad är det?
Minns du din ögonläkare, Jack Sparrow? Dr Aschhausen?
Hon gjorde ett bra jobb.
Din ögonläkare var min fostermor, för länge sedan.
Hon hyrde lägenheten åt mig.
Hon filmade oss. I hemlighet, när du var hos mig.
Du sa att hon var din moster.
Du snackade också skit om att din storasyster hade leukemi.
Josi!
Josi! Problemet är inte videon, den kan jag radera.
Ingen kommer att få veta att vi knullade.
Men snuten kommer snart att få veta att du också var där.
De kommer att grilla dig och då kommer allt ut.
Du...
Du... Det är ingen fara.
Josi, det är ingen fara.
Vi drar härifrån. Det är ju det du vill.
- Till vilken nytta? - Det skulle ge oss tid.
Så att vi kan komma på hur vi ska ta oss ur den här knipan.
Varifrån kom vapnet?
- En yrkeshemlighet. - Skitsnack!
Min kollega Erik hade en dålig magkänsla den kvällen.
Han ville att jag skulle hålla ett öga på honom. Vara hans livvakt.
- Sedan sprang du på mig. - Jag trodde att du ville...
När vi stod där trodde jag att du...
Jag skulle aldrig göra dig illa, Josi.
Aldrig.
Jag såg Merle den där gången.
Hon stod i buskaget-
och rev sönder sina kläder och gick in till mamma och grät.
Visste du om det?
Jag var tio!
Josi.
- När kommer du hem? - Jag åker hem till mamma i dag.
- Okej. Ska jag köra dig? - Jag har redan beställt en taxi.
- Tänker du sova över där? - Jag vet inte ännu.
Okej, hälsa henne så gott.
- Hej då. - Hej då.
Josi ska hälsa på sin mamma. Frivilligt.
- Hon börjar bli stor, älskling. - Du också?
Hemmakontoret stänger klockan åtta.
Är ni snäll och skriver in det i protokollet, fru åklagare?
Hej! Vad kul att du kom. Kom in.
- Vad fin du är i håret. - Det är nytvättat.
Då så... Alkoholfri öl?
- Har du något starkare? - Ja, men då får du sova över.
- Då säger vi så. - Okej.
Kom igen, berätta.
- Vem kör du med nu? - Jag har skrivbordstjänst.
- Va? Har du valt det frivilligt? - Ja.
Jag har redan en kollega. Hon är bara semesterledig.
Det kan dröja ett tag.
Langhans... Hon är verkligen envis.
- Har du varit hos henne? - Hon vill inte hjälpa mig. Skål!
Varför blev du polis?
Jag ville hämnas för min icke-auktoritära barndom.
- Säkert. - Jag skojar inte.
Min mamma var den första i sin familj som fick studera.
Så vi bodde i en delad lägenhet med borttagna dörrar-
och en kastrull spaghetti på spisen som folk försåg sig ur dagen lång.
Som hos oss. På söndagarna äter hela familjen tillsammans.
Åh, jag avskydde det verkligen.
Jag drömde om ett rum där jag kunde låsa om mig.
Jag svor att göra annorlunda.
Jag skulle återvända till den småborgerliga kärnfamiljen!
Och nu sitter jag här...
Jag är skild, arbetslös och inte ens ensamstående mamma.
Hur är det mellan dig och Josi?
Hon föredrar att bo hos sin pappa och nu har hon en ny familj.
Hur känns det för dig?
Det är bra som det är.
Får jag inte vara mamma längre, så kan inte mista fler barn.
- Det är en fin ursäkt du kommit på. - Det hjälper.
Förstår du? Det hjälper.
- Vad är det? - Varför blev du polis?
- Berätta. - Det var ganska simpelt.
Mina föräldrar talade inte tyska så bra.
En dag stod det en polis utanför vår dörr-
som ställde några frågor till mig och jag blev kär i honom.
Det låter som taget ur en porrfilm!
- Vill du se ett foto? - Ja.
Okej.
Han är ganska storvuxen och han har långt, brunt hår.
- Och han ogillar att borsta tänderna. - Va?
Här.
Han ser... kramgod ut.
Det är ingen fara.
Hej, Yvonne. Om du berättar för polisen att jag har flyttat ut-
så dödar jag dig. Och det kommer att göra ont.
- Yvonne? Är du kvar? - Ja.
Ha en fin dag. Det är vår.
Nu kör vi.
Hej, fru Döring. Det är Tesche. Hur går det med Dennis?
Har det hänt något?
Jag träffade fängelseterapeuten som har arbetat med Dennis i flera år.
Hon hade aldrig förr sett någon med så stark vilja att förändras.
Det tror jag säkert.
Men han sa ingenting om det som hände honom som barn. Inte ett ord.
UNDERHÅLL
Nu vill ni veta om Dennis sagt något som inte står i hans journal?
Det vore inte omöjligt. Han gillar er.
Tyvärr, men han är inte så stabil som det verkar.
- Vad menar ni? - Anhållandet häromdagen?
Hans villkorliga frigivning var nära att bli indragen.
Av en slump eller inte, så var Dennis på en fest där två dog.
Fel plats vid fel tillfälle, som hundratals andra.
Ni behöver inte försvara honom.
Jag bekymrar mig för Dennis.
Pressen på honom är stor. För stor.
Den döda flickans mamma kommer med absurda anklagelser.
- Som till exempel? - Fallet i Belgien.
Funderar han på det?
Inte direkt, men han tänker mycket på orsak och verkan.
Offret hade tidigare förgripit sig på små barn.
- Visste Dennis det? - Luise Berg visste det.
Hon vill sätta dit honom.
Hon påstår att han vill hämnas för ett trauma från barndomen.
- Min klient är här nu. - Ja, vi hörs. Adjö.
Och offret bar ring...
Vart kör du nu?
En liten avstickare. Du kommer att gilla det.
Vad är det för några?
- Vi kör härifrån igen. - Ingen anledning till panik.
Jag söker Candyman.
- Vad vill du honom? - Han mår visst inte så bra.
- Han blir uppäten av maskar. - Alla får vad de förtjänar.
Försvinn härifrån. Ta slampan med dig.
Vill ni ha varsin öl?
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno