Kje je?
Samo malo! Kam greste?
Dennisa ni.
- Preselil se je zaradi nove službe. - Kakšne nove službe?
Niste slišali? Reciklažni center se je zaprl.
Njegov naslov?
Nimam ga.
Pojdite ali pa pokličem policijo!
- Ste mu izpolnili vse želje? - To je že bilo tu.
- Ne smete brskati po tujih stvareh. - Je to njegov mobilnik?
- Dobil ga je za rojstni dan. - Ponastavil ga je.
Vse je izbrisano. Hoče biti neviden.
To je delal že kot otrok. Se skrival pod posteljo.
Hotela sem ga tolažiti, a me je ugriznil. Do kosti.
Poglejte! Morala sem celo na šivanje.
DVE PLATI BREZNA
HOHES VENN
Ne prikličem Josi. Je tu?
- Ne, odšla je. - Odšla? Kam?
V Bruselj, k novemu fantu.
Od kdaj ima novega?
Moram iti, vrtec se kmalu zapre.
Manuel, od kdaj?
Že nekaj tednov. Ne vem.
Si ga spoznal? Osebno?
Kaj pa misliš? Da bi hčerko kar tako pustil z nekom, ki ga nisem spoznal?
Simpatičen je in zrel za svoja leta.
Veš...
Sta govorila tudi o kontracepciji?
Josi skrbi sama zase. 17 let ima, Lu!
- Prosim, Manuel, pokliči jo. - Zakaj?
Jaz...
Nočem spet izpasti kot nadzornica. Prosim te.
Šele začeli sva se zbliževati.
- Živjo, Pai. - Živjo, ljubica.
- Si lepo potovala? - Ja. -Me veseli.
Kaj počneta? -Zdaj počivam. Pozneje greva jest s prijatelji.
- Pozdravi vse. - Bom. Čao, Pai.
Adijo, ljubica.
- Dobro. - Si zadovoljna?
Hvala.
Kdo je bil to?
Očka. Zanima ga, ali je vse v redu.
In? Je vse v redu?
- Pri meni že. - Pridi, greva se zabavat.
Gremo! Sinovi domovine!
Dan slave je prišel!
"Smrt je začetek nesmrtnosti." Kdo je to rekel? -Ne vem. Veš ti?
Robespierre!
- Maximilien Robespierre. - Kdo je bil to?
Zdrobil je glavo zadnjemu francoskemu kralju, preden so ga...
Ja, ja!
S tem te razglašam za kralja
Roberta Spehra tega kampa.
Ne, Robespierre je francosko ime.
- Kje si ga vzel? - Kaj?
Prstan.
Stari, samo usrani prstan je.
Ni. Takšnega je nosil le Candyman.
Nakladaš! Množično ga izdelujejo. Kitajsko sranje je.
Kje si vzel ta prstan?
- Kje si ga vzel? - Pusti me, pa ti povem.
Stoj!
Spelji!
Ne!
Jebenti! Znorel je.
Skoraj si ga povozil.
Zmešani so.
- Kaj je bilo to? - Nimam pojma. Nori so.
Dobro jutro.
Kje si vzel ta prstan?
Kateri prstan?
Našel sem ga, v zaporu.
Josi!
Resnico ali pa grem!
Prav.
Dobro, povedal ti bom.
Ta prstan...
Materin je, a ni bila prava mati.
Imela je 17 let, kot ti,
ko se je začela napihovati.
In Candyman...
Bil je njen ljubimec ali nekaj takega.
Živeli smo v Antwerpnu.
On ji je nosil sranje, s katerim se je zadevala vsak dan.
In potem je skrbel zame.
- Skrbel? - Ja, skrbel.
Na kruh mi je mazal Nutello.
In mi bral zgodbe.
Vse, kar pač počneš z razvajenim mulcem.
In za to sem se mu hotel zahvaliti.
Po vsem tem času.
Je bila prikolica njegova?
- Tista z luknjami? - Mislim, da ja.
Odrekel si se edini stvari, ki je bila last tvoje matere?
In jo dal tem tipom?
Mati se je predozirala.
Kaj naj z njenim usranim prstanom?
Sovražim to! Ne bi smela priti sem.
Če hočeš domov, prav.
Odpeljal te bom do naslednje postaje.
Kako daleč je še do najinega apartmaja?
Kakšno uro. Največ.
To je najin apartma?
Saj je vse tu.
Super je, ne?
Vem, da ni brazilska džungla,
zato pa tudi ni kač in komarjev.
- In? - Računalnik ne izpljune nič.
Nič o spremembi naslova. Še vedno je prijavljen na starem.
- Se mi je kar zdelo. - Ne bi nehala s to norostjo?
Pustil mi je sporočilo. Spodaj pri reki.
- Spet rože? - Ne, nekaj drugega.
Še en križ.
- Si še tu? - Prosim, pojdi domov.
Ulezi se v toplo vodo, se pomiri in umiri noge.
- Boš zmogla? - Poskusila bom.
Kaj hočeš od mene?
Vse tisto v Polloxu in po tem...
Z mano si hodil samo, ker sem Marleina mlajša sestra.
Reci kaj, prekleto!
Na začetku že!
- Potem pa so se stvari spremenile. - Stvari?
Sploh veš, kako je meni?
Narobe sem naredila vse, kar je mogoče.
Najrajši bi...
Josi, težko je razumeti vse to.
Vendar te imam rad.
Zelo te imam rad.
Zelo.
Veš, si moja prva...
Še nikoli nisem bil z žensko.
Res ne?
Nisi nikoli spal z nekom?
In zdaj si se zaljubil vame?
Ja.
SPOROČILO NEZNANEGA POŠILJATELJA
POZDRAVLJA TE LUCA
Številka je trenutno nedosegljiva.
Prekleto!
Drek!
- Ja? - Potrebujem tvojo pomoč. Takoj.
Se ne bi morala sproščati?
Prosim, Nadisa. Res je pomembno.
DAN
NOČ
Na pomoč!
Josi!
Pridi. Pridi sem.
Ne, pusti me.
Imaš pištolo?
Dokler mi ne poveš, kaj je, ne boš dobila ničesar.
- Tvoja hči? - Tu se je zgodil umor.
- Kako veš? - Poznam tega tipa.
Pogovarjala sva se. Tu je še sod.
Zdi se sproščena, ne?
Fotografija je bila poslana z neznane številke.
- Kdo je to? - Josin domnevni fant.
- Z njim je šla v Bruselj. - Misliš, da je Dennis?
- Ja, vendar ni Luca. - Govorila si z Josi.
Ja, to me najbolj plaši.
- Ne vem več, kaj se dogaja. - Kaj pa Tesche?
Ga ne bi zdaj poklicala in prosila za pomoč?
Da me že spet zavrne? Nikakor ne.
Če je Josi pri Dennisu, potrebujeva pomoč!
- Daj mi pištolo. - Samo, če bom šla s tabo.
To moram storiti sama.
- Prav. - Prosim te, Nadisa!
Drugače boš ogrozila Josi. In mene tudi.
- Če se razve, sva opleli. - Jutri se vrnem. Obljubim.
Hvala.
Ne delaj neumnosti. Si slišala?
Hvala.
Hej.
Si v redu?
Ti si jih pobil.
- In ubil boš tudi mene. - Ne.
To je bilo drugače. Nič drugega si niso zaslužili.
- Odveži me! Takoj! - Josi!
Samo poslabšala boš vse skupaj.
Pomiri se, nič ti ne bom storil.
Če boš mirna, bom to odstranil.
Slišiš?
- Luise, kako si? - Kaj si storil z njo?
Pomiri se. Spi.
V moji postelji, če me razumeš.
- Hočem govoriti z njo. - Žal ne gre. Oprosti.
- Če se ji kaj zgodi, prisežem... - Zato pa pohiti.
Čas teče.
Kaj delaš? Rekla sem, da ne potrebujem okrepitve!
To je med Dennisom in mano! Prav?
Zmigaj svojo lepo ritko domov.
Razumem. Lepe počitnice, ga. Dubois.
Šef? -Končno smo prijeli morilca Stefana de Wilda.
Dokazi so jasni. -Zunaj je neka ženska. Pravi, da je nujno. Za Dennisa gre.
Povejte ge. Berg, da imam pomemben sestanek
in da nimam časa zanjo. Tudi jutri ne.
Vam je ukradel avto in kreditne kartice in odšel?
Vi pa mi to poveste 72 ur po tem?
Bala sem se. Grozil mi je.
Vse enote naj ga iščejo. Kolegi vas bodo pospremili domov.
To sem našla.
Njegovo je.
Se mi zdi.
Kdaj ste to našli? Tudi pred tremi dnevi?
Včeraj.
Ne, davi.
In kje?
- Kje ste to našli? - Na vrtu.
Na stopnicah.
- Gospa Aschhausen... - Dr. Aschhausen.
Če nam boste spet zamolčali kaj pomembnega,
boste v težavah. Ste razumeli?
Ve vem, ali je pomembno, toda...
Včasih je bilo pri njem neko dekle.
Precej ljubko.
Morda je pri njej.
Pa ima tudi ime?
Žal mi je ni predstavil.
Z veseljem bi kuhala zanjo.
Govedino s hrenom, denimo.
Toda meso ne sme biti s stegna, ker je presuho.
Gospa doktorica, dobro razmislite.
Morda ste slišali še kaj.
- Ime se začne na J. - Johanna?
Juliane?
Josephine?
Josi! Tako ji je bilo ime.
- Se mi zdi. - Josi Häger?
Priimka ne poznam. Žal.
Josi Häger?
Bi lahko dobila policijsko zaščito?
Halo?
Drek!
Ne!
- Bijan, kaj je? - Oglasili so se belgijski kolegi.
Zdi se, da moški, ki so ga prijeli, le ni morilec.
Trdi, da je prstan dobil od mladega Nemca.
Opis tega Nemca pa se ujema z Dennisom Opitzem, ne?
Točno tako.
Prav.
Moram na stranišče.
Sama.
Candyman mi ne gre več iz glave.
Ni ti samo pripovedoval zgodb
in mazal Nutelle na kruh?
On je skrbel zate, ti pa si poskrbel zanj.
Tiho. Molči.
Zato si ubil mojo sestro in vse druge.
- Ker drugače ne znaš. - Nakladaš!
To ni povezano!
Ne? Je nisi ubil? Jo je Candyman?
Jo je čakal v zasedi in jo zabodel 24-krat?
Kakšen občutek je bil ubiti mojo sestro?
Daj, povej mi. Pravico imam izvedeti.
Tega nisi hotel, kajne?
Samo bal si se.
Tako kot se zdaj bojim jaz.
Če me zdaj izpustiš,
ne bo nihče izvedel za nič. Obljubim.
Odšla bom domov k svojim smrkavcem.
Pripovedovala jim bom o Bruslju in spomeniku z ogromnimi kroglami.
In o Lucu, ki se je žal zaljubil v drugo punco
in ki ga ne bom več obiskala.
Zame je umrl. Ni ga več.
Pridi sem.
Prosim, pridi k meni.
Prosim.
Prosim, odveži me.
Ne!
Prosim, osvobodi me.
Odveži me.
Izpusti me.
Dobro jutro!
Žal mi je, da sem moral biti grob.
Toda res mi otežuješ stvari.
Razmisli, Dennis.
Vsa ta nesreča, ki jo povzročaš ljudem...
Jaz jim jo povzročam?
Kaj pa ti?
Si v sedmih letih vsaj enkrat pomislila na to?
Ali nisi povezana s tem?
Prosim, lahko se pogovoriva. O vsem.
Toda ne tako.
Poglej se, Luise. V riti si,
a mi vseeno govoriš, kako naj govorim s tabo?
- Hočem, da ravnava prav. - Drži jezik!
Drži svoj usrani jezik! Zdaj govorim jaz.
Zdaj lahko govorim.
Takrat nisem mogel. Moral sem se naučiti.
Naučila me je terapevtka.
Trajalo je, toda sčasoma je butasti,
hudobni Dennis odprl usta in se spomnil.
Kaj misliš, česa se je spomnil?
Ne vidiš, da ne more dihati? Odstrani ji to, pa ti povem.
"Prosim." Reci: "Prosim, Dennis."
Prosim, Dennis.
Bodi tiho in dobro poslušaj.
Torej, vprašanje se glasi:
Česa se je mali, neumni Dennis spomnil med šestletno terapijo?
Spomnil si se Candymana, ki si mu ga moral vleči,
da bi tvoja mati lahko dobila fiks, ki ji je spražil možgane.
Nisi kriv ti, da te je vse življenje žgal. -Josi!
Še eno besedo, pa te bom moral kaznovati.
Spomnil si se jutra pri nas v kuhinji.
Tako je. Zelo dobro, Luise.
Toda kaj se je tam točno zgodilo?
Kako se je vse skupaj začelo?
Zgodaj sem morala v službo.
Hodila sem...
... proti avtomobilu in te videla v garaži. -Tako je.
Kaj delaš tukaj?
Toda zakaj? Zakaj sem bil tam? Zakaj sem te čakal?
Jaz...
- Ne spomnim se več. - Ne spomniš se? Res ne?
Ne, prosim te. Dennis, ne stori tega!
Spomini so res hecni.
Dobro se hitro pozablja. Prehitro se pozablja.
Slabega pa se nočeš spominjati.
Hotel si mi nekaj reči, zato si čakal name.
Tako je. Toda nisem mogel govoriti.
V tem je bila težava.
Zato sem to zapisal.
MERLE LAŽE
Bolje bo, da greš.
V redu, kakor hočeš. Potem bova to rešila takoj.
In kaj se je zgodilo potem, Luise?
Vrnila sva se v hišo.
Tako je! Družina Häger pri zajtrku.
Torej! Dennis ima pomembno sporočilo.
Z debeluhom, ki ni mogel odpreti ust.
Daj, povej.
- Mamica je v hišo privlekla bednika. - Patetičen si! -Ne!
Narobe si me razumela.
Vse se zgodi z razlogom.
Razlog za njeno smrt si ti, Luise!
Samo ti!
Merle! Ime ji je Merle!
Tako je, Merle!
Tvoja starejša, krasna, mrtva sestra, Merle,
je debeluha naučila manir!
Da si je umival roke, umival zobe in si česal lase.
Brati, pisati, računati, vaditi!
Vse po vrsti.
In debeluh je sodeloval!
- Kaj delaš, mama? - Si lagala?
Ti ni ničesar storil?
On je...
- Kaj? - On je...
On me je...
- Glasneje! Ne slišim te! - Storil mi je nekaj hudega.
Si slišal? Storil si ji nekaj hudega.
Napadel si jo, jo zvlekel v grmovje, ji raztrgal obleko.
Hotel si jo posiliti!
Imaš srečo, da ni prišlo do tega.
Nisem vedela.
Verjemi mi, jaz...
- Če bi vedela, da... - Česa?
Česa nisi vedela?
Reci.
Česa nisi vedela?
Policija!
Dolgo nisem razumel.
Toda moral sem si...
To sem si moral vbiti v svojo prekleto bučo.
Da sem bil to jaz.
Jaz!
Debela svinja v vaši kuhinji z listkom v rokah!
Toda kaj...
Kaj je pisalo na njem, Luise?
Lagala je.
Glasneje!
- Ne razumeva te! - Da je lagala!
Merle je lagala!
Ničesar ji nisi storil!
Streljaj!
Mama, streljaj!
Streljaj že, mama!
Josi...
Ne razumem pa,
kako ste Dennisu vzeli pištolo, če ste bili ves čas zvezani.
Osvobodila sem se.
In potem ste ga preprosto ustrelili?
Preprosto?
To smo našli pri njem.
Luca Greb.
Obrnjeno je.
Luca Berg.
Očitno je hotel postati član vaše družine.
Zanimivo, kajne?
- Nadisin pogreb je v četrtek. - Vem.
Živjo, kako si?
Počakaj malo. Pogledat grem, kje je.
Josi?
Očka bi rad govoril s tabo.
Na stranišču sem!
Poklicala te bo nazaj, prav?
MEDIATRANSLATIONS