Var är han?
Vänta, vart är ni på väg?
Dennis har gett sig av.
- På grund av det nya jobbet. - Nya jobbet?
Vet ni inte att återvinningscentralen har stängt?
- Hans adress? - Den har jag inte.
Gå härifrån nu, annars ringer jag polisen!
- Ni uppfyllde alla hans önskningar. - Det fanns redan här.
Det är inte rätt att rota igenom andras saker. Ni hade inte...
- Är det hans mobil? - Ja.
Han har återställt den. Allt är raderat.
- Han gör sig osynlig. - Som när han var liten.
Han gömde sig under sängen. När jag försökte trösta honom bet han mig.
Titta här. Såret behövde sys.
HOHES VENN
MAMMA RINGER...
Jag får inte tag på Josi. Är hon här?
Nej, hon har åkt. Till Bryssel. Hennes nya pojkvän studerar där.
- Ny pojkvän? Sedan när? - Förskolan stänger snart...
- Sedan när, Manuel? - Några veckor. Jag vet inte.
Du har träffat honom, eller hur? Personligen?
Vad tror du? Att jag låter vår dotter åka till någon jag inte träffat?
Han är trevlig och mogen för sin ålder.
Och... Ni har väl pratat om att skydda sig och så också?
Det sköter Josi själv. Hon är 17 år, Lu!
- Snälla Manuel, ring henne. - Varför?
Jag vill inte verka för kontrollerande igen. Snälla.
Vi har precis börjat närma oss varandra igen.
- Hej, pai. - Oi, querida.
- Kom du fram som du skulle? - Ja, då.
- Vad ska ni göra i dag? - Chilla och äta med vänner.
- Hälsa så gott. - Okej. Hej då, pai.
- Ciao. Ciao. - Okej.
- Nöjd? - Tack.
Vem var det?
Pappa. Han undrade om allt var bra.
- Och? Är allt bra? - Med mig är allt bra.
Kom, nu firar vi.
Allez, allez! Nu firar vi! Allez!
Framåt ni fosterlandets barn
Nu nalkas ärans stora dag
"Döden är början på odödligheten."
- Vem sa det? - Ingen aning. Du?
- Robespierre! Maximilian Robespierre! - Vem är det?
Han högg huvudet av Frankrikes siste konung...
- ...innan han själv... Ja, ja! - Jag förstår.
Härmed kröner jag dig...
...till campingplatsens Robert Spehr!
Nej, Robespierre. Det är franskt...
Var har du fått den här ifrån? Ringen!
- Det är bara en billig ring. - Nej.
Bara Candyman hade en sådan.
Skitsnack. Den är massproducerad. Kinaskit!
- Var kommer den ifrån? Varifrån? - Släpp mig!
Dennis!
Stanna! Arrêt!
- Stanna! - Kör!
- Nej! - Fan! Han är ju inte klok!
- Du dödade honom nästan! - De är aspackade!
- Vad var det där? - Ingen aning. Idioter!
God morgon.
- Varifrån kom ringen? - Vilken ring?
Jag hittade den. På kåken.
Josi... Josi!
- Säg sanningen, annars drar jag! - Okej.
Okej, jag ska berätta. Ringen...
Den kom från mamma. Hon var ingen riktig mamma.
Hon var bara 17, som du, när ett fanskap började växa i hennes mage.
Och Candyman...
Han var hennes älskare eller något sådant.
Vi bodde i Antwerpen då.
Han fixade droger åt henne och hon tog dem varenda dag.
Och sedan... tog han hand om mig.
- Tog hand om? - Ja, tog hand om.
Han gjorde mackor med Nutella, läste sagor för mig...
Sådant som man gör med små skitungar.
Jag ville bara tacka honom för det efter alla år som har gått.
Var det hans husvagn? Den med hålen i väggen?
Jag tror det.
Du gav det enda du hade kvar efter din mamma-
till just en av de människorna?
Mamma dog av en överdos.
Varför skulle jag behålla den där jävla ringen?
Jag hatar alltihop. Det var ett misstag att åka dit.
Vill du åka hem, så är det inga problem.
Jag kör dig till närmaste järnvägsstation.
- Hur långt är det till vår svit? - Knappt en timme. Som mest.
- Så det här är vår "svit"? - Här finns allt vi behöver.
Visst är det fint?
Det är inte djungeln i Brasilien-
men å andra sidan slipper vi ormar och mygg.
- Jaha? - Inte enligt datorn.
Han har ingen ny adress. Han är registrerad på sin gamla adress.
- Som jag trodde. - Skulle du inte lägga av?
Han har lämnat ett meddelande till mig vid floden.
- Blommor igen? - Nej.
Något annat. Ett andra kors.
- Är du kvar? - Snälla, åk hem.
Lägg dig i badet och ta det lugnt. Tror du att du kan göra det?
Jag ska försöka.
- Vad vill du mig egentligen? - Va?
Hela grejen på Pollux och allt det efteråt.
Du dejtade bara mig för att jag är Merles lillasyster.
Säg något, för fan!
I början gjorde jag det.
Men sedan förändrades saker och ting.
Saker och ting?
Fattar du hur det här känns för mig?
Jag har gjort alla fel man kan. Jag vill helst bara...
Josi... Allt det här är svårt att förstå.
Men jag gillar dig.
Jag gillar dig på riktigt. Väldigt mycket.
Vet du, du är min första...
Jag har aldrig varit med en kvinna tidigare.
Seriöst?
Hade du aldrig haft sex tidigare?
Och nu har du förälskat dig i mig?
Ja.
1 MEDDELANDE FRÅN OKÄNT NUMMER
HÄLSNINGAR FRÅN LUCA
Numret ni har ringt går för tillfället inte att nå.
Fan!
Helvete!
- Ja? - Jag behöver din hjälp nu.
- Du skulle ju ta det lugnt. - Snälla Nadisa. Det är viktigt!
FOTON
Hjälp! Hjälp! Hjälp!
Hjälp... Hjälp...
Josi! Kom här.
Nej... Nej, släpp mig...
Har du vapnet?
Du får ingenting förrän du talar om vad som pågår.
- Är det din dotter? - Campingen där mannen mördades.
- Hur vet du det? - Jag pratade med honom där.
- Och jag känner igen eldtunnan. - Hon ser avslappnad ut.
- Fotot skickades från okänt nummer. - Vem är det?
Josis påstådda pojkvän. Hon besöker honom i Bryssel.
- Du tror att Dennis... - "Luca" finns inte!
- Men Josi vet. Du pratade med henne. - Ja, det skrämmer mig mest.
- Jag... Jag vet inte vad som pågår. - Tesche, då?
Borde du inte be honom om hjälp?
Och bli avvisad igen? Aldrig!
Men om Dennis är ute efter Josi, så behöver vi hjälp.
- Vapnet. - Bara om jag får följa med.
Jag måste göra det här själv.
Snälla Nadisa! Du försätter Josi i fara.
Och mig också.
- Kommer det här ut, är vi körda. - Jag är tillbaka i morgon kväll.
Tack.
Hitta inte på några dumheter nu, hör du det?
Tack.
Du...
Mår du bra?
Du dödade dem allihop!
- Och du tänker döda mig också! - Nej... Det var något helt annat.
- De förtjänade inte bättre. - Lossa snöret!
Josi!
Du gör det bara värre. Lugna ner dig.
Jag ska inte göra dig illa. Var tyst, så tar jag ut den.
Hör du det?
1 MEDDELANDE FRÅN OKÄNT NUMMER
OKÄNT NUMMER
- Hur är det, Luise? - Vad har du gjort?
Ta det lugnt. Hon sover just nu. I min säng, om du förstår.
- Jag vill prata med henne. - Det går inte just nu. Ledsen.
- Om något händer henne... - Skynda på, då.
Klockan tickar.
WAIMES, BELGIEN
Vad fan är det här? Jag behöver ingen hjälp!
Det här är en sak mellan Dennis och mig, okej?
Flytta nu på din söta, lilla rumpa och kör hem!
Jag förstår. Ha en härlig semester, herr Dubois.
- Chefen? - De har tagit de Wildes mördare.
Bevisen var entydiga.
En kvinna söker er. Det gäller Dennis.
Hälsa fru Berg att jag sitter i möte och är oanträffbar. Även i morgon.
Så han stal er bil och era kreditkort och stack-
och i dag, 72 timmar senare, så kommer ni hit och berättar det?
Jag var rädd. Han hotade mig.
Vi gör en efterlysning. Mina kollegor kör er hem.
Jag hittade den här.
Den är hans. Tror jag.
När hittade ni den? Också för tre dagar sedan?
I går. Nej, det var i morse.
Och var? Var hittade ni den?
I trädgården. På trappan.
- Fru Aschhausen... - Dr Aschhausen.
Om ni undanhåller oss annan viktig information-
som ni plötsligt kommer på, så kan ni få problem. Förstår ni det?
Jag vet inte om det är viktigt, men...
Det var en flicka hos honom ibland. Hon såg rar ut.
- Han kanske är hos henne. - Har hon något namn?
Jag beklagar, han presenterade oss aldrig.
Jag hade gärna lagat mat. Långkokt oxkött med pepparrotssås.
Men man får inte använda kött från bakdelen, då blir det torrt.
Tänk noga efter igen, doktorn.
Kanske uppfattade ni någon detalj?
Det började på J, tror jag.
Johanne? Juliane? Josephine?
Josi! Så hette hon. Tror jag.
- Josi Häger? - Efternamnet känner jag inte till.
Josi Häger...
Kan jag få polisbeskydd?
Hallå...?
Fan!
Nej!
Nej! Helvete! Nej!
- Ja, Bijan? - Våra belgiska kollegor ringde.
Mannen som de hade gripit verkar inte vara förövaren.
Han påstår att han fått ringen av en ung tysk man.
Och beskrivningen stämmer in på Dennis Opitz?
- Ja, precis så är det. - Okej.
Jag behöver gå på toaletten.
Ensam.
Jag kan inte sluta tänka på Candyman.
Han läste väl inte bara sagor och gjorde mackor med Nutella?
Du tog hand om den som tog hand om dig, eller hur?
Tyst. Bara var tyst.
Därför dödade du min syster och alla andra. Du vet inte bättre!
Den ena har inte med den andra att göra!
Inte? Så du dödade henne inte? Var det Candyman?
Anföll han min syster och högg henne 24 gånger?
Hur kändes det att döda min syster?
Berätta. Jag har rätt att få veta.
Du ville inte ens döda henne, eller hur?
Du var bara rädd. Precis som jag är rädd nu.
Om du låter mig gå nu, så kommer ingen att få veta något.
Jag åker hem, till mina skitungar-
och berättar om Bryssel och atommonumentet.
Och om Luca-
som blev kär i någon annan och som jag aldrig mer ska besöka.
Han är död för mig. Han existerar inte längre.
Kom hit.
Snälla, kom till mig.
Snälla... Snälla, knyt upp.
Nej, nej. Nej, nej, nej...
Knyt upp. Knyt upp!
God morgon.
Ledsen att jag var lite hårdhänt, men du gör det inte lätt för mig.
Tänk efter, Dennis. All olycka som du orsakar andra människor...
Gör jag människor olyckliga? Du själv, då?
Har du tänkt på det här de senaste sju åren eller bar du ingen skuld?
Snälla, vi kan reda ut alltihop. Precis allt.
Men inte så här.
Se på dig själv, Luise. Du är rökt-
och ändå så försöker du läxa upp mig?
- Jag vill bara att vi... - Håll käften!
Håll käften, för en gång skull. Nu är det jag som pratar!
Nu kan jag ju åtminstone prata.
Då kunde jag inte det. Jag var tvungen att lära mig det.
Min terapeut lärde mig det. Det tog ett tag, men till slut kunde lille...
...korkade Dennis öppna munnen, och minnas.
Vad exakt mindes han? Vad tror du?
Hon kan inte andas! Ta ut den, så ska jag berätta!
"Snälla." Säg: "Snälla Dennis."
Snälla Dennis.
Var tyst och lyssna noga. Frågan lyder:
Vad mindes lille, korkade Dennis under sina sex år i terapi?
Candyman, vars kuk du fick suga-
som betalning för drogerna som din mamma överdoserade med!
Du har blivit rövknullad hela livet...
Josi! Ett ord till och jag måste göra dig riktigt illa, okej?
Morgonen i vårt kök! Det var vad du mindes.
Bra. Väldigt bra, Luise.
Men vad exakt hände? Hur började alltihop?
Jag hade morgonskiftet. Jag gick...
...till bilen och såg dig i vår carport.
Just det.
- Vad gör du här? - Men varför?
Varför väntade jag där ute?
Jag minns inte längre. Jag...
- Du minns inte? Verkligen? - Nej, snälla Dennis, gör det inte!
Det är grejen med minnet.
Det bra glömmer man alltför fort, och det dåliga vill man inte minnas.
Du ville tala om något för mig. Det var därför du väntade på mig.
Precis. Men jag kunde ju inte prata.
Det var ett problem. Och därför hade jag skrivit ner det.
MERLE LJUGER
Jag tror att det är bäst att du går nu.
Som du vill. Då reder vi ut det här på en gång.
- Vad hände sedan, Luise? - Vi gick...
- ...tillbaka in i huset. - Just det.
Familjen Hägers frukoststund!
- Dennis har något han vill säga. - Med fettot...
- ...som inte kan öppna munnen. - Säg det nu, då.
Vilket praktexemplar mamma har släpat in, va?
- Du är så patetisk! - Nej, där tar du fel.
Det finns alltid en anledning till att något händer.
Anledningen till att hon måste dö, är du och bara du, Luise!
- Merle... Hon hette Merle! - Just det!
Merle. Din fantastiska, fina, döda storasyster Merle!
Hon lärde fettot lite hyfs, eller hur?
Hur man tvättar händerna och borstar tänderna.
Att läsa, skriva, räkna och öva. Det ena efter det andra-
och fettot gör som han blir tillsagd!
- Vad är det här, mamma? - Har du ljugit?
- Gjorde han dig ingenting? - Han...
- Vadå? - Han...
- Högre, vi hör ingenting!
- Han gjorde mig illa! - Hörde du? Du gjorde henne illa!
Du överföll henne, drog in henne i buskarna-
slet sönder hennes kläder och tänkte våldta henne!
Du ska vara glad att det inte gick så långt.
Jag visste inte. Tro mig, jag...
- Om jag hade vetat... - Vadå?!
Vad visste du inte?
Kom igen.
Vad visste du inte?
Polis!
Jag hade ingen koll under många år, men jag var tvungen...
Jag var tvungen att ta mig in i mitt eget huvud.
Det är ju jag!
Jag! Fettot i ert kök, med en lapp i handen.
Men vad... Vad stod det på lappen, Luise?
- Hon ljög... - Högre!
- Vi hör dig inte! - Hon ljög.
Merle ljög!
Du gjorde henne ingenting!
Skjut! Mamma, skjut! Skjut honom, mamma!
Skjut!
Josi...
Det jag inte förstår är-
hur ni kunde avväpna Dennis när ni hela tiden var bakbunden?
Jag lyckades komma loss.
Och sedan sköt ni honom helt enkelt?
"Helt enkelt"?
Han körde runt med det här.
- "Luca Greb". - "Berg" baklänges.
Luca Berg.
Han ville tydligen vara en del av er familj. Intressant, inte sant?
- Nadisa begravs på torsdag. - Jag vet.
Hej, hur är det?
Vänta, jag ska se var hon är.
Josi? Pappa vill prata med dig.
- Jag är på toaletten! - Hon ringer upp om en stund.
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno